КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №364/45/26	Головуючий у І інстанції: Моргун Г.Л.	
Провадження №33/824/1878/2026		
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хомича А.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Володарського районного суду Київської області від 30січня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Володарського районного суду Київської області від 30 січня 2026 рокуОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розміні 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Хомич А.М. в інтересах ОСОБА_1 28 лютого 2026 року подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Також апелянтом подано клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, щоні він, ні ОСОБА_1 не були ознайомлені з матеріалами справи та не отримували повний текст оскаржуваної постанови, відтак були позбавлені можливості своєчасно подати апеляційну скаргу та належним чином мотивувати апеляційні вимоги. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Хомича А.М. на підтримку поданого клопотання, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 24грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та повідомлено, що розгляд провадження здійснюватиметься в Володарському районному суді Київської області з його викликом до суду.
Крім цього, з постанови Володарського районного суду Київської області від 30 січня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 брав участь в розгляді справи та йому було достеменно відомо про прийняте судом рішення, порядок та строки його оскарження.
Також в матеріалах справи (а.с.30) наявна розписка про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, датована 23.02.2026 роком.
Окрім цього, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до повного тексту постанови Володарського районного суду Київської області від 30січня 2026 року було надано учасникам провадження 05 лютого 2026 року. 
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 3.04.2008 р. заява №3236/03).
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 та його захисник Хомич А.М.,достовірно знаючи про прийняте судом рішення, та маючи можливість ознайомитись із повним його текстом уЄдиному державному реєстрі судових рішень,моглиу значно коротші терміни подати апеляційну скаргу на оскаржувану постанову.
Разом з цим, апеляційна скарга була подана захисником лише 28 лютого 2026 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відмовляє захиснику Хомичу А.М. у поновленні строку на апеляційне оскарження постановиВолодарського районного суду Київської області від 30січня 2026 року.
З цих підстав апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника Хомича А.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.
Апеляційну скаргу захисника Хомича А.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Володарського районного суду Київської області від 30січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розміні 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя І.А. Мосьондз