Справа № 761/14801/26
Провадження №1-кп/761/3689/2026

В И Р О К 
іменем України

27 травня 2026 року   Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді    ОСОБА_1 ,
за участю секретаря с/з   ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 12026100100000817, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2026 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора   ОСОБА_4 ,
захисника   ОСОБА_5 ,
потерпілого      ОСОБА_6 ,
обвинуваченого   ОСОБА_3 , 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у невстановлені досудовим розслідуванням та судом дату та час, проте не пізніше 05 години 00 хвилин 03 квітня 2026 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та він є непомітним для оточуючих, діючи умисно, з корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, таємно викрав майно на загальну суму 9 495 гривень 67 копійок, а саме: ноутбук марки «Asus» моделі «К53Т», серійний номер BAN0CJ250557426, чорного кольору, вартістю 3 599 гривень 67 копійок, зарядний пристрій марки «Asus» моделі «ADP-90CD DB», чорного кольору, вартістю 359 гривень 33 копійки та мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone 11», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійний номер: C7CC9GG4N73D, 128 Gb, чорного кольору, вартістю 5 536 гривень 67 копійок, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_6 на суму 9 495 гривень 67 копійок.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінальне правопорушення. ОСОБА_3 зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати. 
Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії тяжких злочинів, характер його діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий вироком від 11 квітня 2025 року Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем відбування покарання, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований.
ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України після постановлення стосовно нього вироку Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року, але до повного відбуття покарання, яке було призначено зазначеним вироком у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік. 
Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 поставлений на облік Святошинського РВ ФДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 11 грудня 2025 року, у зв`язку з виконанням зазначеного вироку у виді пробаційного нагляду і фактично станом на час вчинення кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні відбув це покарання строком 3 місяці і 23 дні. Отже, ОСОБА_3 не відбув покарання у виді пробаційного нагляду строком 8 місяців і 9 днів, що становить 252 дні.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України передбачено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. 
Згідно з частиною четвертою ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Згідно з частиною 1 пунктом 1 підпунктом «а-1» статті 72 КК України при складанні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду. За цими правилами 252 дні строку пробаційного нагляду відповідають 126 дням позбавлення волі, тобто 4 місяцям та 4 дням позбавлення волі.
Відтак, суд вважає за доцільне застосувати принцип часткового складання покарання для остаточного його відбуття ОСОБА_3 , а саме: до призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 статті 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років частково приєднати невідбуту частину покарання у виді строку пробаційного нагляду, що відповідає 4 місяцям та 4 дням позбавлення волі і остаточно визначити ОСОБА_3 строк покарання у виді позбавлення волі за сукупністю вироків на строк 5 років та 3 місяці.
Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено. 
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наведені вище дані про особу обвинуваченого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 71 КК України. 
При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до повного відбуття покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року, суд, при призначенні покарання ОСОБА_3 не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Таке покарання стосовно ОСОБА_3 на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» - залишити без зміни.
В рамках даного кримінального провадження залучено експертів, якими проведені судові експертизи, вартість яких становить 9359 гривень 70 копійок, що суд визнає процесуальними витратами, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71, ч. 1 п. 1 пп. «а-1» 72 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків частково приєднати до призначеного покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року у виді пробаційного нагляду та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даним вироком рахувати з моменту його затримання, тобто з 03.04.2026 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити у виді тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 03.04.2026 року по день набрання вироком законної сили.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 9359 гривень 70 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні, пов`язаних з залученням судових експертів.
Речові докази: 
мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone 11», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: С7СС9GG4N73D, 128 Gb, кольору «Midnight», ноутбук марки «Asus» моделі «К53Т», серійний номер BAN0CJ250557426, чорного кольору та зарядний пристрій марки «Asus» моделі «ADP-90CD DB», чорного кольору - залишити власнику;
п`ять слідів папілярних візерунків - знищити.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. 
Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Києва ОСОБА_1