ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/704/26  Номер провадження 33/814/553/26	Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М.  Доповідач ап. інст. Захожай О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.
при секретарі – Голиш Ю.О.
за участю:
захисника – адвоката Шевцової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Шевцової Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 березня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
 
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 грн.
60 коп.
Згідно з постановою судді,  16.01.2026 о 09-10 год. у м.Кременчуці по вул.Київській ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager »,  чим порушила п.2.9 а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
З вказаною постановою не погодився захисник Шевцова Л.В. та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та прийняти нову, якою закрити справу за недоведеністю вини ОСОБА_1 та відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує на відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 повідомляла працівникам поліції, що приймає багато лікарських препаратів «від мочевика», зокрема уролесан, який міг показати хибнопозитивний результат.
Будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 в призначене судове засідання не прибула, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавала, про причини неявки апеляційний суд не повідомила.
Згідно ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Шевцової Л.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події та дослідивши інші докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ст. 266 КУпАП передбачено, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 567839 від 16.01.2026 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).
Факт сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується роздруківкою приладу Alcotest Drager 7510 від 16.01.2026, відповідно до якого результат проведеного огляду ОСОБА_1 показав результат-0,79%.
З відеозапису, наявного в матеріалах справи вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки на вказаний автомобіль у працівників поліції було орієнтування щодо керування вказаною особою автомобілем у стані алкогольного спяніння. Факт керування в ході спілкування водія і працівників поліції, ОСОБА_1 не заперечувався. Працівником поліції було встановлено наявність ознаків алкогольного сп`яніння та запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або ж в медичному закладі. За результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу- у водія ОСОБА_1 виявлено 0,79 проміле алкоголю у видихуваному повітрі. З результатом ОСОБА_1 погодилася, заперечень не виказувала.
Тому, підстави ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані. 
Доводи апеляційної скарги є неспроможними, позаяк ніяким чином не нівелюють доказове значення даних щодо фактичних обставин, зафіксованих на відеозаписі, та результатів проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Досліджені апеляційним судом докази є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.
Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України, під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.
Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.
Суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Шевцової Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення, а постанову судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 – без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду О.І. Захожай