Справа № 387/865/26 
Номер провадження по справі 3/387/256/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер  І. П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Військової частини НОМЕР_1 відносно
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовець, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній,
за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України,

У С Т А Н О В И В : 

19.05.2026 о 22 годині 30 хвилин начальником речової служби логістики військової частини НОМЕР_1 було виявлено солдата ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів та порушенням мови.
У зв`язку з наявністю зазначених ознак солдату ОСОБА_1 у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Новоукраїнська міська лікарня». Однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, про що складено акт відмови від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння від 19.05.2026.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно з телефонограмою, складеною відповідальним працівником суду, повідомлення про судове засідання ним отримано особисто.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 та «Трух проти України» від 14.10.2003, особа повинна у розумні проміжки часу вживати заходів, щоб дізнаватися про стан відомого їй судового провадження.
З огляду на те, що судом вжито всіх необхідних заходів щодо забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також про дату, час і місце судового розгляду, однак, маючи достатньо часу для прибуття до суду або повідомлення про причини неявки, таких заходів не вжив, письмових заперечень щодо протоколу не подав.
За таких обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 має характер ухилення від участі в розгляді справи та спрямована на затягування її розгляду з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, а також необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд, дослідивши матеріали справи та відповідно до вимог статей 251, 252 КпАП України, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою статті 172-20 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за появу військовослужбовців на території військової частини у нетверезому стані, а також за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до частини третьої статті 172-20 КпАП України відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони вчинені в умовах особливого періоду або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення.
Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби, а також не вживати наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, крім випадків їх застосування за медичним призначенням.
Судом встановлено, що 19.05.2026 ОСОБА_1 був виявлений на території військової частини НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів та порушенням мови. На законну вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Новоукраїнська міська лікарня» ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився, про що складено відповідний акт від 19.05.2026.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії А4761 № 1/26 від 27.05.2026, актом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння від 19.05.2026, рапортом від 19.05.2026, витягом із наказу № 77 від 16.03.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.05.2026, службовою характеристикою від 29.05.2026 та медичною характеристикою.
Оцінивши зазначені докази в їх сукупності відповідно до вимог статті 252 КпАП України, суд доходить висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КпАП України, а тому він підлягає адміністративній відповідальності.
При обранні виду та розміру адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та обставини справи.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КпАП України.
Відповідно до статті 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Разом із тим, згідно з пунктом 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Оскільки дане адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 під час проходження військової служби та безпосередньо пов`язане з виконанням ним військового обов`язку, він звільняється від сплати судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 172-20, 251, 283, 284 КпАП України, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Кіров. обл./тг Добровел/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA528999980313020106000011503, код класифікації доходів бюджету 21081100).
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до статей 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі її оскарження – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у зазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, а з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений цією постановою.
Строк пред`явлення постанови до виконання – до 18 вересня 2026 року.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя 
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області          І. П.  Майстер