С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/14111/26
В справі 760/8232/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

І. Вступна частина
23 червня 2026 року в місті Києві
Солом?янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Коробенка С.В., 
за участю секретаря судового засідання Левіцької Н.О. 
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ІІ. Описова частина
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 16.08.2023-100003334 від 16.08.2023 у розмірі 10.059,33 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач посилається на те, що 16 серпня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (пропозиція про укладення кредитного договору (оферта)) № 16.08.2023-100003334. Відповідно до умов договору Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 6.000,00 грн строком на 70 днів з дати його надання (дата повернення - 24.10.2023). Кредитний договір укладено в електронній формі та підписано Відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора P582 (код з SMS-повідомлення), отриманого ОСОБА_1 на фінансовий номер телефону НОМЕР_1 . Ідентифікацію особи Позичальника проведено через Систему BankID Національного банку України. Факт надання кредиту підтверджується квитанцією про виплату від 16.08.2023 (ID операції 2352965301) про перерахування 6.000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_4, реквізити якої зазначені в заявці до кредитного договору.
За умовами договору (заявки) процентна ставка - фіксована незмінна, у розмірі 1,3 % за один день користування кредитом; комісія, пов?язана з наданням кредиту, - 900,00 грн; неустойка - 60,00 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов?язання.
Позивач зазначає, що Відповідач здійснив часткове погашення заборгованості за кредитним договором, а саме: 936,00 грн - 27.08.2023 та 1.235,96 грн - 30.08.2023, що, на думку Позивача, свідчить про визнання боргу. Зазначені платежі враховано при обрахуванні суми заборгованості у черговості, встановленій статтею 534 ЦК України.
Водночас Позивач вказує, що Відповідач остаточно свої зобов?язання за договором належним чином не виконав, унаслідок чого станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 10.059,33 грн, яка складається з: тіла кредиту - 5.820,04 грн та процентів за користування кредитом - 4.239,29 грн, які нараховані за період з 16.08.2023 по 24.10.2023.
Позивач просить стягнути з Відповідача зазначену заборгованість у розмірі 10.059,33 грн, а також судові витрати.
Ухвалою суду від 10.04.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Відповідач відзиву на позов не подав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки місце реєстрації Відповідача на момент відкриття провадження невідоме. До суду Відповідач не з?явився та жодних заяв не подав.
У судове засідання 23.06.2026 жодна із сторін не з?явилася. Позивач у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності його представника за наявними в матеріалах справи доказами та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Суд, зважаючи на неявку належним чином повідомленого Відповідача, який не подав відзиву, та за згодою Позивача на заочний розгляд, визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів із постановленням заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина
З матеріалів справи вбачається, що 16 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір (пропозиція про укладення кредитного договору (оферта)) № 16.08.2023-100003334. Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за цим договором, укладеним в електронній формі.
Вирішуючи питання про доведеність факту укладення кредитного договору, суд керується такими міркуваннями.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом є оригіналом такого документа.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з частиною першою статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Частинами першою, третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов?язаною у разі її прийняття.
За правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінація цифр і літер (або тільки цифр чи тільки літер), яку заявник отримує, зокрема, у вигляді SMS-коду, надісланого на телефон; договір про надання фінансового кредиту, підписаний позичальником за допомогою такого одноразового пароля-ідентифікатора, є укладеним між сторонами правочином.
Досліджуючи матеріали справи, суд встановлює таке.
По-перше, до справи долучено повний текст електронного кредитного договору № 16.08.2023-100003334, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту). Усі складові частини договору підписані одноразовим ідентифікатором P582, направленим на фінансовий номер телефону Відповідача НОМЕР_2 .
По-друге, факт направлення одноразового ідентифікатора та ідентифікацію особи позичальника підтверджено через Систему BankID Національного банку України, абонентом якої ТОВ «Споживчий центр» є з 26 жовтня 2020 року. За даними, отриманими з центрального вузла Системи BankID НБУ, особу Позичальника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , встановлено однозначно.
По-третє, факт реального перерахування коштів у розмірі 6.000,00 грн підтверджено квитанцією про виплату від 16.08.2023 (ID операції 2352965301) за договором № 16.08.2023-100003334 на платіжну картку № НОМЕР_4 , що належить Відповідачу та реквізити якої зазначені в заявці до кредитного договору.
За таких обставин суд доходить висновку, що кредитний договір № 16.08.2023-100003334 від 16.08.2023 є укладеним у встановленому законом порядку, а факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 6.000,00 грн є доведеним. Зазначений висновок узгоджується зі статтями 6, 627 Цивільного кодексу України та статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частинами першою та другою статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов?язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов?язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов?язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Перевіряючи розрахунок заборгованості, суд встановлює таке.
З довідки-розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідачем здійснено часткові платежі за кредитним договором на загальну суму 2.171,96 грн (936,00 грн - 27.08.2023 та 1.235,96 грн - 30.08.2023), які зараховано Позивачем у черговості, передбаченій статтею 534 ЦК України. З урахуванням зазначених платежів залишок тіла кредиту становить 5.820,04 грн.
Проценти за користування кредитом нараховано за фіксованою ставкою 1,3 % за кожен день користування кредитом на залишок суми кредиту (бази розрахунку) за період фактичного користування з 16.08.2023 по 24.10.2023, тобто виключно в межах строку, на який надавався кредит. Таке обмеження нарахування процентів строком кредитування відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, про неможливість нарахування передбачених договором процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування. За наданим Позивачем розрахунком розмір таких процентів становить 4.239,29 грн.
Суд вважає наданий Позивачем розрахунок таким, що відповідає умовам кредитного договору, заявці до нього та враховує здійснені Відповідачем часткові платежі, а тому є обґрунтованим. Доказів сплати заборгованості в повному обсязі або контррозрахунку Відповідач суду не надав.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 16.08.2023-100003334 від 16.08.2023 у розмірі 10.059,33 грн, з яких тіло кредиту - 5.820,04 грн та проценти за користування кредитом - 4.239,29 грн, є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2.662,40 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає, що Позивач заявив орієнтовний розмір таких витрат у сумі 6.000,00 грн, водночас відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України докази понесення судових витрат мають бути надані протягом п?яти днів після ухвалення рішення. До ухвалення цього рішення відповідних доказів до суду не надходило, тому питання розподілу витрат на правничу допомогу підлягає вирішенню в порядку, встановленому статтею 141 ЦПК України, після надання відповідних доказів.

ІV. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 534, 610, 629, 1046, 1048, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд вирішив:
1.Позов задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 16.08.2023-100003334 від 16.08.2023 у розмірі 10.059 (десять тисяч п?ятдесят дев?ять) грн 33 коп., з яких:
- тіло кредиту - 5.820,04 грн;
- проценти за користування кредитом - 4.239,29 грн.
2.Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2.662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
4.Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: