Справа № 344/21701/25
Провадження №2/603/187/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне) 

26 травня 2026 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Гудкової Ю. Г.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 73229776 від 22.10.2024 року та за кредитним договором № 59426-10/2024 від 30.10.2024 року на загальну суму 31 922,74. 
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 22.10.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») і ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір надання коштів у кредит № 73229776. За умовами цього договору відповідачу надано грошові кошти на погоджений сторонами договору строк шляхом перерахування суми кредиту на картковий рахунок позичальника, а відповідач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити плату від суми кредиту та комісію за надання кредиту. 27.03.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 27/03/25, на підставі якого 27.10.2023 року позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором до відповідача. Окрім того, 30.10.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі – ТОВ «Стар Файненс Груп») і ОСОБА_1 в електронній формі уклали кредитний договір № 59426-10/2024, на підставі якого відповідачу надано кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 25.04.2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 250425, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Внаслідок порушення ОСОБА_1 умов кредитних договорів № 73229776 та № 59426-10/2024, неповернення суми кредиту, нарахованих процентів та комісії у встановлені договорами строки заборгованість відповідача становить 31 922,74 грн. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути з ОСОБА_1 зазначений розмір заборгованості, а також судові витрати, що складаються з 3028,00 грн сплаченого судового збору. 

Ухвалою суду від 26.05.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини своєї відсутності, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав.

Суд установив такі обставини. 
22.10.2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи Товариства із застосуванням електронного підпису кредитодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника уклали договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73229776.
За цим договором кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (кредит) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту (п. 2.1 договору).
У п. 2.2 цього договору його сторони, серед іншого, погодили суму кредиту – 2000,00 грн, строк кредитування (строк договору) – 30 днів, процентну ставку / день – 0,500 % (фіксована), комісію за надання кредиту – 15 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 300,00 грн), дату надання кредиту – 22.10.2024 року, дату повернення кредиту (останній день) – 20.11.2024 року, денну процентну ставку – 1,00 %, а також пеню – 2,7%. 
Орієнтована загальна вартість кредиту становить 2600,00 грн. 
Згідно з п. 6.1 договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавця проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2 договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи зі строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором.
Абзацом 6 п. 2.3 договору передбачено, що встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Зазначена у договором процентна ставка може бути змінена виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін.
Також, відповідно до п. 7.1 договору позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором (пролонгація), на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.
За змістом п. 6. 2 договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником в останній день користування кредитом відповідно до п. 2.2 договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання кредиту, визначений п. п. 2.2.4 п. 2.2 договору. Розмір комісії за надання кредиту, яка підлягає сплаті позичальником, включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе кредитодавець під час розгляду заявки та надання кредиту. Комісія за надання кредиту підлягає сплаті виключно у випадку задоволення такої заявки та укладення договору. Послуга для позичальника полягає в аналізі заявки та наданні пропозицій з укладення кредитного договору, а також у швидкому прийнятті рішення щодо надання кредиту.
Окрім того, відповідно до п. 10.5.2 договору, якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, за користування кредитом (його частиною) понад встановлений договором строк, у випадку виконання позичальником умов договору, кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному в. 2. 2 договору (2,7 %) з першого дня понадстрокового користування кредитом (його частиною) за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування».
В розділі 12 Договору зазначено реквізити сторін, зокрема номер електронного платіжного засобу ОСОБА_1 – НОМЕР_1 .
До вищевказаного договору також долучено копію таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору кредиту № 73229776 від 22.10.2024 року), а також копію паспорта споживного кредиту до договору про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту), підписаних сторонами цього договору за допомогою електронних підписів. 
Як видно з матеріалів справи, сторони в подальшому збільшили суму кредиту та розмір фіксованої процентної ставки, а також неодноразово продовжували строк договору.
Зокрема, до матеріалів справи долучено копії додаткових угод № 13585963 від 20.11.2024 року, № 13658349 від 30.11.2024 року, 10.12.2024 року, № 13796790 від 20.12.2024 року, № 13878787 від 31.12.2024 року, № 13995489 від 15.01.2025 року, № 14115943 від 31.01.2025 року, підписаних сторонами цього договору за допомогою електронних підписів. 
Згідно з вказаними додатковими угодами сторони домовились продовжити строк кредитування на 112 днів (день повернення кредиту (останній день) – 10.02.2025 року), а також визначили процентну ставку за користування кредитом за вказаний період у розмірі 1 %. При цьому, зі змісту додаткових угод видно, що 07.11.2024 року було збільшено суму кредиту на 6000,00 грн. Таким чином, загальна сума кредиту становить 8000,00 грн..
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», станом на 27.05.2025 року у ОСОБА_1 була заборгованість за договором кредиту № 73229776 від 22.10.2024 року у розмірі 25 564,00 грн, з яких 8000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 1280,00 грн – заборгованість за процентами, нарахованими, 15 984,00 грн – заборгованість за пенею, 300,00 грн – заборгованість за комісією. Як видно зі змісту вказаного розрахунку, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 22.10.2024 року надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 2000,00 грн та 07.11.2024 року – у розмірі 6000,00 грн. При цьому в період з 22.10.2024 року до 06.11.2024 року проценти нараховувались за процентною ставкою 0,500 %, а в період з 07.11.2024 року до 10.02.2025 року – за процентною ставкою 1,000 %. Відповідач частково погашав заборгованість, сплативши загалом 6560,00 грн, які віднесено в рахунок погашення заборгованості за процентами.

27.03.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) уклали договір факторингу № 27/03/25, за умовами п. 1.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався прийняти такі права вимоги та передати кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до п. 1.2 цього договору його сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ» і «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали додаткову угоду № 4 від 27.05.2025 року до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, згідно з якою відступлено права вимоги за реєстрами боржників № 5 і № 6 від 27.05.2025 року. 
На підтвердження відступлення на користь позивача права вимоги за договором кредиту № 73229776 від 22.10.2024 року до позовної заяви долучено витяг з реєстру боржників № 6 від 27.05.2025 року та акт прийому-передачі реєстру боржників № 6 від 27.05.2025 року.
Зі змісту вищевказаного витягу видно, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту № 73229776 від 22.10.2024 на загальну суму 25 564,00 грн, з яких 8000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 1280,00 грн – заборгованість за відсотками, 15 984,00 грн – заборгованість за пенею, 300,00 грн – заборгованість за комісією.
Також до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції № 724 від 30.05.2025 року та лист на уточнення платежу. 

30.10.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» і ОСОБА_1 в електронній формі з використанням електронних підписів, у тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором, уклали договір про надання фінансового кредиту № 59426-10/2024. 
Як видно зі змісту п. 2.18 договору, його сторони погодили, що після здійснення акцепту позичальником оферти Товариства, що є укладенням договору відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», Товариство накладає на оригінал договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал договору завантажується (надсилається) в особистий кабінет клієнта. 
Відповідно до п. 1.1 вищевказаного кредитного договору ТОВ «Стар Файненс Груп» зобов`язалось надати ОСОБА_1 фінансовий кредит у розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором. 
Відповідно до п. 1.6 договору кредит надається клієнту у безготівковій формі у національні валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-49хх-хххх-5196, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважає наданим у день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту – 30.10.2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту – 26.02.2025 року. 
За користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 1 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки – фіксована (п. 1.4 договору). 
Згідно з п. 1.4.1 договору процентна ставка становить 1,00 % у день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2 цього договору. 
Відповідно до п. 1.4.2 договору, клієнт має право до 13.11.2024 року сплатити перший платіж, відповідно до Графіку платежу, з у рахуванням знижки в розмірі 99,00 % (знижка нараховується тільки на нараховані відсотки). 
Як видно зі змісту п. 3.1 договору, за користування кредитом Товариством нараховують виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредиту здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. 
Так, до позовної заяви долучено додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 59426-10/2024, підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить графік платежів за договором та зі змісту якого видно, що загальна вартість кредиту за договором визначена у розмірі 6600,00 грн, з яких 3000,00 грн – сума кредиту за договором, 3600,00 грн – проценти за користування кредитом. 
У п. 5.3 договору, окрім того, передбачено, що у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100 % від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України.
За змістом п. п. 5.3.1 договору у випадку, коли сума кредиту перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру половини суми кредиту. У випадку встановлених законодавством України мораторіїв
На підтвердження виконання позивачем переддоговірного обов`язку щодо надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця, до позовної заяви долучено копію паспорта споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 30.10.2024 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Згідно з інформаційною довідкою № 3426_251105150834 від 05.11.2025 року на виконання умов договору на переказ коштів № ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» (далі – ТОВ «Універсальні платіжні рішення») 30.10.2024 року перерахувало 3000,00 грн на картку № НОМЕР_1 (номер транзакції у системі iPay.ua – 552427013). 
Згідно з долученим до позовної заяви розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Стар Файненс Груп», станом на 27.05.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 59426-10/2024 від 30.10.2024 року становила 6358,74 грн, з яких 2764,62 – прострочене тіло кредиту, 414,75 грн – прострочені відсотки, 3179,37 грн – штрафи. Зі змісту цього розрахунку також видно, що ОСОБА_1 сплатив загалом 3218,88 грн за договором, з них 235,38 грн кредитодавець відніс у рахунок оплати тіла, 2568,75 грн – в рахунок оплати відсотків, 414,75 грн – в рахунок оплати штрафу. 

25.04.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) і ТОВ «Стар Файненс Груп» (клієнт) уклали договір факторингу № 250425, відповідно до п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт – відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 
Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 
На підтвердження відступлення на користь позивача права вимоги за кредитним договором № 59426-10/2024 до позовної заяви долучено витяг з реєстру боржників та акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 250425 від 25.04.2025 року.
Зі змісту вищевказаного витягу видно, що ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило позивачу ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 59426-10/2024 на загальну суму 6358,74 грн, з яких 2764,62 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 414,75 грн – заборгованість за відсотками, 3179,37 грн – заборгованість за штрафом. 
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід задовольнити частково з огляду на таке. 
Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1ст. 207 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що 22.10.2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73229776, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 2000,00 грн на строк 30 днів із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 0,500 % та комісії за надання кредиту у розмірі 15,00 % від суми наданого кредиту. Шляхом укладених додаткових угод договір був неодноразово продовжений загальним терміном на 112 днів (до 10.02.2025 року). Окрім того, за результатами укладення додаткових угод було збільшено суму кредиту до 8000,00 грн із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 1,00 %. Отримавши кредит, ОСОБА_1 частково погашав заборгованість, що підтверджується розрахунком первісного кредитора, проте належним чином на виконав взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.
Окрім того, 30.10.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір про надання фінансового кредиту № 59426-10/2024, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 250425 від 25.04.2025 року. За умовами вищевказаного кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн на строк 120 днів із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 1,0 % у день. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Стар Файненс Груп» відповідач здійснював частково оплату заборгованості, проте належним чином на виконав взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Визначаючись із розміром заборгованості ОСОБА_1 , суд зауважує, що не підлягає стягненню нарахована первісними кредиторами пеня та штраф. 
Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Відповідно до правил ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово було продовжено і який триває дотепер. 
Згідно з приписами ч. 4 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Так, Законом України від 15.03.2022 року № 2120-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18, за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналізуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також ст. ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 року (справа № 706/68/23) дійшов висновку, що дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Отже, тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, у тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) зобов`язання. Такі наслідки полягають у тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час виникнення спірних правовідносин, як і на час розгляду цієї справи, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є чинними.
З урахуванням наведеного, зважаючи на закріплений ч. 2 ст. 4 ЦК України пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів, вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_1 пені за договором № 73229776 у розмірі 15 984,00 грн та штрафу у розмірі 3179,37 грн за договором № 59426-10/2024 від 30.10.2024 року, нарахованих у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. 
Як було зазначено раніше, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 59426-10/2024 від 30.10.2024 року, складеного первісним кредитором, ОСОБА_1 сплатив414,75 грн, які віднесено в рахунок погашення заборгованості по штрафу. Тому, з урахуванням вищенаведеного, зазначену суму внесених відповідачем коштів слід зарахувати на сплату заборгованості за відсотками, яка згідно з вказаним розрахунком становить 414,75 грн. Таким чином, суд визначає розмір заборгованості відповідача зі сплати відсотків за договором № 250425 від 25.04.2025 року у розмірі 0,00 грн.
Отже, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 73229776 від 22.10.2024 року становить 9580,00 грн, з яких 8000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 1280,00 грн – заборгованість за відсотками, 300,00 грн – заборгованість за комісією за надання кредиту. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 59426-10/2024 від 30.10.2024 року становить 2764,62 грн, які складають розмір заборгованості за основною сумою боргу. 

Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке. 
У позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ», серед іншого, просить стягнути з відповідача на користь Товариства судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат, пов`язаних із розглядом справи (витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням та забезпечення доказів)у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів (п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як видно зі змісту платіжної інструкції № 144912 від 11.11.2025 року, за подання цього позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Водночас до позовної заяви не долучено жодних доказів (договорів, рахунків тощо) на підтвердження понесених позивачем витрат, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що у силу вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути 1170,94 грн сплаченого позивачем судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (12 344,62 грн * 3028,00 грн / 31 922,74 грн).
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, ст. ст. 205, 207, 512, 514, 526, 530, 610-612, 625-628, 638, 639, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд 

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість на загальну суму 12 344 (дванадцять тисяч триста сорок чотири) грн 62 (шістдесят дві) коп., з яких:
- 9580 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн заборгованості за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73229776 від 22.10.2024 року; 
- 2764 (дві тисячі сімсот шістдесят чотири) грн 62 (шістдесят дві) коп. заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 59426-10/2024 від 30.10.2024 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1170 (одну тисячу сто сімдесят) грн 94 (дев`яносто чотири) коп. сплаченого судового збору. 
Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Відомості про сторін: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя     Ю.Г. Гудкова