28.04.2026 Провадження по справі № 2/940/201/26 
Справа № 940/46/26

РІШЕННЯ
Іменем України

28 квітня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Самсоненка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Зіп`юк Т.А.
представника позивачки адвоката Неживка І.В.
представника відповідача Складеної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тетіївської міської ради про зобов`язання виділення земельної частки (паю) в натурі та надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить зобов`язати Тетіївську міську раду виділити їй земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) у розмірі 2,7 умовних кадастрових гектарів, згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0078618, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 10.12.1996 року за № 613, та надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 10.12.2024 у справі № 940/1065/24 за ОСОБА_1 визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що розташована на території Тетіївської міської ради (на момент видачі сертифікату Горошківської сільської ради Тетіївського району Київської області), згідно із сертифікатом серії КВ № 0078618. 
Також за ОСОБА_1 визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що розташована на території Тетіївської міської ради (на момент видачі сертифікату Горошківської сільської ради Тетіївського району Київської області), згідно сертифікату серії КВ № 0147081, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 10.12.1996 року за № 711, що належав ОСОБА_3 , та який після його смерті успадкувала ОСОБА_2 .
На підставі зазначеного рішення суду, з огляду на вимоги ст. 3 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», позивачка звернулася до Тетіївської міської ради з заявою про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), на яку 20.05.2025 отримала відповідь, що для реалізації права на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) їй необхідно надати витяг з протоколу зборів членів КСП «Горошків» або витяг з рішення Горошківської сільської ради про розподіл ОСОБА_2 земельної ділянки.
З даного приводу позивачка звернулася до архівного відділу Білоцерківської РДА та на запитувану нею інформацію надана відповідь від 05.06.2025 щодо відсутності інформації про розподіл земельної ділянки ОСОБА_2 членами КСП «Горошків».
За результатами отриманої інформації позивачка повторно звернулася до Тетіївської міської ради з заявою про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), на яку отримала відповідь від 08.07.2025, згідно якої їй вчергове рекомендовано звернутися до архівного відділу для надання витягу з протоколу зборів членів КСП «Горошків» або витягу з рішення Горошківської сільської ради чи витягу з розпорядження Тетіївської РДА, які б підтвердили розподіл ОСОБА_2 земельної ділянки під № НОМЕР_1 , для подальшого прийняття рішення про виділення в натурі.
З даного приводу позивачка повторно звернулася до архівного відділу Білоцерківської PДА та на запитувану інформацію надана відповідь від 20.08.2025 про відсутність інформації щодо виділення земельної ділянки згідно із сертифікатом.
Водночас зазначено, що документи, які Тетіївська міська рада витребовує у позивачки, відсутні, тому дана земельна ділянка є невитребуваною.
30.09.2025 позивачка повторно звернулася до відповідача з заявою, в якій вказала, що земельна ділянка є невитребуваною та просила виділити їй земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) згідно із сертифікатуом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0078618, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 10.12.1996 за № 613, та надати їй дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 
На вказану заяву Тетіївською міською радою надана відповідь від 28.10.2025, в якій повідомлено, що через необхідність додаткового витребування архівних відомостей, розгляд заяви позивачки продовжений.
Крім того, у позовній заяві зазначено, що з 07.05.2025 позивачка неодноразово зверталася до відповідача з відповідними заявами, але рішення по суті розгляду заяв не приймалось, що порушує право власності позивачки. Такі дії відповідача, на думку позивачки, є протиправними.
За таких обставин, позивачка звернулася за захистом своїх порушених прав з позовом до суду.
Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 13.01.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.
06.02.2026 до суду від представника відповідача Тетіївської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачці у задоволенні позову, вказуючи, що Тетіївська міська рада вважає дану позовну заяву передчасною, оскільки саме з метою розгляду заяви позивачки від 30.09.2025 Тетіївська міська рада звернулася з відповідним клопотанням до архівного відділу Білоцерківської районної державної адміністрації щодо надання матеріалів розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток на території Горошківської сільської ради через те, що ці документи дають можливість ідентифікувати земельну частку, яка виділялася уповноваженим органом позивачці (його спадкодавцю). Станом на момент розгляду справи документи з архівного відділу до міської ради не надійшли.
Разом з тим зазначено, що позивачкою робилися запити до архівного відділу про надання за періоди 1996-2000 роки, 1997-2001 роки відомостей про виділення (розподіл) земельної частки (паю) на території с. Горошків Тетіївського району ОСОБА_3 і присвоєння номеру земельній ділянці за сертифікатом. Зазначені відомості в матеріалах архіву відсутні. Оскільки позивачка просить виділити їй земельну ділянку в натурі за певним номером 294 відповідно до схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Горошків», але такі відомості в архіві відсутні, то міська рада зробила запит до архівного відділу про надання таких відомостей за період 2003-2005 роки, а саме про прийнятті розпорядження Тетіївської РДА про затвердження списків щодо виділення (розподілення) земельних часток (паїв) на території Горошківської сільської ради членам КСП Горошків» (а. с. 49-50).
На запит Тетіївського міської ради від 10.02.2026 Архівним відділом Білоцерківської районної державної адміністрації надано копії архівних документів (а. с. 67-92).
Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 17.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Неживок І.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Разом з тим, відмовився від стягнення з відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги. 
Представник відповідача Тетіївської міської ради Складена Н.М. позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 10.12.2024 у цивільній справі № 940/1065/24 за позовом ОСОБА_1 до Тетіївської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, що набрало законної сили 14.01.2025, за ОСОБА_1 визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що розташована на території Тетіївської міської ради (на момент видачі сертифікату Горошківської сільської ради Тетіївського району Київської області), згідно із сертифікатои серії КВ № 0078618, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 10.12.1996 року за № 613 (а. с. 11-15).
На підставі цього рішення суду, 07.05.2025 позивачка звернулася до Тетіївської міської ради з заявою про виділення їй земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
Листом від 20.05.2025 № 371 виконавчого комітету Тетіївської міської ради надано відповідь ОСОБА_1 про те, що їй необхідно додати витяг з протоколу зборів членів КСП «Горошків» або витяг з рішення Горошківської сільської ради Тетіївського району Київської області, який підтверджує розподіл громадянці ОСОБА_2 земельної ділянки під номером 294 відповідно схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Горошків» для подальшого прийняття рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю). Після надання матеріалів в повному обсязі питання буде винесено на розгляд сесії Тетіївської міської ради (а. с. 16-17).
Листом від 08.07.2025 № 473 виконавчого комітету Тетіївської міської ради на заяву від 24.06.2025 надано відповідь ОСОБА_1 про те, що розглянувши подані нею матеріали встановлено, що відсутня будь-яка інформація про розподіл громадянці ОСОБА_2 земельної частки (паю) на землях колективної власності КСП «Горошків». Також повідомлено, що у вищезгаданих листах архівного відділу відсутня інформація по КСП «Горошків» за 1995 р. та після 2000 р., по Горошківській сільській раді за період 1995-1996 роки та після 2001 р., по Тетіївській РДА за період 1995-2002 pоки, яка могла б встановити факт розподілу зазначеної земельної частки (паю). Тому, ОСОБА_1 потрібно додати витяг з протоколу зборів членів КСП «Горошків» або витяг з рішення Горошківської сільської ради Тетіївського району Київської області чи витяг з розпорядження Тетіївської РДА, які підтверджують розподіл громадянинці ОСОБА_2 земельної ділянки під номером 294 відповідно схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Горошків» для подальшого прийняття рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю). Водночас, ОСОБА_1 рекомендовано повторно звернутися в архівний відділ для отримання витягів протоколів рішень за вищевказані періоди. Після надання матеріалів в повному обсязі питання буде винесено на розгляд сесії Тетіївської міської ради (а. с. 18-19).
Із копії листа Міжрайонного управління у Володарському та Тетіївському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 05.04.2018, наданого на заяву ОСОБА_1 від 28.03.2018, вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 по КСП «Горошків» Горошківської сілської ради Тетіївського району Київської області видано сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах, серії КВ № 0078618, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 613 від 10.12.1996 року.
На ім`я ОСОБА_4 , по КСП «Горошків» Горошківської сілської ради Тетіївського району Київської області було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах, серії КВ № 0147081, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 711 від 10.12.1996 року.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0078618 і КВ № 0147081 власниками не отримані і знаходяться на зберіганні в архіві відділу, тому державні акти взамін сертифікатів не виготовлялись. Вартість земельної частки (паю) по КСП «Горошків» на час розпаювання становить 14580 грн. (а. с. 20).
Із листа Головного управління Дергеокадастру у Київській області від 14.06.2022 на запит адвоката Іщук А., вбачається, що за інформацією наданою Сектором № 6 Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Дергеокадастру у Київській області, згідно із записпми у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Тетіївського району Горошківської сільської ради, сертифікат серії КВ № 0147081 на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 не отримано і серії КВ № 0078618 – ОСОБА_2 також не отримано. Будь яка документація із землеустрою щодо паювання земель КСП «Горошків» в архіві Відділу відсутня (а. с. 21). 
Згідно із листом архівного відділу Білоцерківської районної державної адміністрації від 01.05.2025 № 28-10-04-04/45, наданого ОСОБА_1 на заяву від 14.04.2025, у документах архівного фонду Р-786 «Колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Горошків», с. Горошків Тетіївського району Київської області» у протоколах зборів уповноважених членів КСП «Горошків», с. Горошків Тетіївського району та протоколах засідань правління КСП «Горошків», с. Горошків Тетіївського району за період: 1996 - 2000 pp. відомостей про виділення (розподіл) земельної частки (паю) на території с. Горошків Тетіївського району ОСОБА_2 і присвоєння номерів земельним ділянкам за сертифікатом серії КВ № 0078618 не виявлено (а. с. 22).
Згідно із листом архівного відділу Білоцерківської районної державної адміністрації від 05.06.2025 № 28-10-04-04/58, наданого ОСОБА_1 на заяву від 07.05.2025, у документах архівного фонду № 748 «Тетіївська районна державна адміністрація Київської області, м. Тетіїв Тетіївського району Київської області» у розпорядженнях Тетіївської районної державної адміністрації: № 465 від 28.11.2003 «Про передачу земельних ділянок у власність власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Горошківської сільської ради за межами населеного пункту»; № 60 від 17.03.2003 «Про передачу земельних ділянок у власність власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Горошківської сільської ради за межами населеного пункту»; № 423 від 21.08.2004 «Про передачу земельних ділянок у власність власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Горошківської сільської ради за межами населеного пункту»; № 149 від 18.03.2004 «Про передачу земельних ділянок у власність власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Горошківської сільської ради за межами населеного пункту»; № 256 від 31.03.2006 «Про передачу земельних ділянок у власність власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Горошківської сільської ради за межами населеного пункту» відомостей про виділення земельної ділянки (паю) на території с. Горошків Тетіївського району за сертифікатом серії КВ № 0147081 ОСОБА_3 не виявлено (а. с. 23-24).
Згідно з листом архівного відділу Білоцерківської районної державної адміністрації від 05.06.2025 № 28-10-04-04/56, наданого ОСОБА_1 від 07.05.2025, у документах архівного фонду Р-757 «Горошківська сільська рада та її виконавчий комітет, с. Горошків Тетіївського району Київської області» у протоколах сесій та протоколах засідань виконавчого комітету Горошківської сільської ради за період: 1997 - 2001 рр. відомостей про виділення земельної ділянки (паю) на території с. Горошків Тетіївського району за сертифікатом серії КВ № 0078618 ОСОБА_2 не виявлено (а. с. 25).
Згідно з листом архівного відділу Білоцерківської районної державної адміністрації від 20.08.2025 № 28-10-04-04/76, наданого ОСОБА_1 на заяву від 18.07.2025, у документах архівних фондів: Р-757 «Горошківська сільська рада та її виконавчий комітет, с. Горошків Тетіївського району Київської області» за період: з 01.01.1995 по 31.12.1996 pp., P-786 «Колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Горошків», с.Горошків Тетіївського району Київської області» за період: з 01.01.1995 по 31.12.1995 рр. та № 748 «Тетіївська районна державна адміністрація, м. Тетіїв Тетіївського району Київської області» за період: з 01.01.1995 по 31.12.2002 рр., відомостей про виділення земельної ділянки (паю) на території с. Горошків Тетіївського району за сертифікатом серії КВ № 0078618 ОСОБА_2 не виявлено (а. с. 26).
30.09.2025 позивачка ОСОБА_1 повторно звернулася до Тетіївської міської ради з заявою про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (а. с. 27-30).
Листом від 28.10.2025 № 780 Тетіївської міської ради на заяву від 30.09.2025 надано відповідь ОСОБА_1 про те, що відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян, у зв`язку з додатковим вивченням та потребою витребувати в архівах Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель та Архівного відділу Білоцерківської районної державної адміністрації додаткових матеріалів: розпоряджень Тетіївської районної державної адміністрації за період 2000-2005 років, матеріалів щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), термін розгляду листа продовжено (а. с. 31).
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У частині другій статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ)виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільгосппідприємствам, сільгоспкооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, визначені в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).
У пункті 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно із ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
За змістом ч. 11 ст.118 ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.
Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
Законом України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», постановами КабінетуМіністрів Українивід 12.10.1995 № 801 та від 04.02.2004 № 122 та спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства и продовольства України та Академії аграрних наук від 04.10.1996 № 47/172/48, Рекомендаціями по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, затверджених 15 травня 1992 року Державним комітетом України по земельних ресурсах, Міністерством сільського господарства і продовольства України, Міністерством у справах роздержавлення власності і демонополізації виробництва України встановлено, що з числа земель, які підлягають роздержавленню та приватизації створюється резервний фонд.
За ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.
Відтак, за змістом зазначених норм, резервний фонд використовується у тому числі, для надання земельних ділянок особам, які незаконно були позбавлені права на земельну ділянку, до яких відносяться також громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Даний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.05.2023 у справі № 541/1512/21.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.
Крім того, ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» також передбачається можливість наявності нерозподіленої земельної ділянки та невитребуваної земельної ділянки. Зокрема, нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).
Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю. У разі якщо до 01.01.2028 власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.
Зазначені норми передбачають право осіб, яким належить право на земельну частку (пай), та їх спадкоємцям отримати земельні ділянки в натурі до 01.01.2028; виділення таких земельних ділянок здійснюється сільськими, селищними або міськими радами. Відтак, саме сільська рада повинна здійснити заходи щодо відновлення права позивача. До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі № 542/1403/17. В п. 10.29 зазначеної постанови Велика Палата Верховного Суду вказала, що саме державні органи та органи місцевого самоврядування повинні здійснити таке забезпечення (забезпечення порушеного права позивача на отримання земельної ділянки в натурі) за рахунок земель резервного фонду або земель запасу.
Як встановлено судом, рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 10.12.2024 у справі № 940/1065/24, що набрало законної сили 14.01.2025, за ОСОБА_1 визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що розташована на території Тетіївської міської ради (на момент видачі сертифікату Горошківської сільської ради Тетіївського району Київської області), згідно сертифікату серії КВ № 0078618, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 10.12.1996 року за № 613.
Позивачка ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Тетіївської міської ради з заявами про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки на підставі зазначеного рішення суду, проте це питання на теперішній час відповідачем не вирішено.
Як на підставу відмови виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах, згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0078618, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 10.12.1996 року за № 613 та наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах, Тетіївська міська рада послалась на те, що така позовна вимога є передчасною, мотивуючи це тим, що вона звернулася з відповідним клопотанням до архівного відділу Білоцерківської районної державної адміністрації щодо надання матеріалів розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток на території Горошківської сільської ради, через те, що ці документи дають можливість ідентифікувати земельну частку, яка виділялася уповноваженим органом позивачці (його спадкодавцю).
Проте, дана відмова не ґрунтується на вимогах закону з огляду на наступне.
Частина 7 ст. 118 ЗК України визначає чіткий перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а саме:
«Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.»
Як вбачається із змісту наведеної статті Кодексу, відмова Тетіївської міської ради не ґрунтується на чинних нормах законодавства, а вочевидь на власному баченні ситуації. 
Зволікання Відповідача призводить до затягування та відстрочення можливості реалізації свого права на земельну ділянку Позивачем та створює загрозу настання вкрай негативних наслідків аж до втрати права власності на зазначену земельну ділянку з боку Позивача.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має бути виділена земельна частка (пай) в натурі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0078618, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 10.12.1996 року за № 613, а відмова Тетіївської міської ради є необґрунтованою, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.
Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог в судовому засіданні вказав, що суд не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень. Тому суд не може зобов`язувати міську раду виділяти в натурі земельну ділянку, так як це буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та виходить за межі завдання судочинства.
Такі заперечення не приймаються судом. Оскільки Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.
Судом встановлено, що позивачка неодноразово зверталась до Тетіївської міської ради із заявою про виконання рішення суду та виділення їй земельної частки (паю) в натурі на місцевості. Проте, Тетіївська міська рада навіть не винесла заяву позивачки про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) на розгляд чергової сесії ради та протягом тривалого періоду (навіть після звернення позивачки з даним позовом до суду) не прийняла рішення за її заявою.
Тому спосіб захисту права вибраний позивачкою є законним, так як при зверненні до міської ради та надання достовірних документів, а саме рішення суду, яке підтверджує право ОСОБА_1 на земельну частку пай, відповідно до положень статті 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) мають лише єдине, безальтернативне дискреційне повноваження, а саме приймати рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Тому суд має право та зобов`язаний, вбачаючи підстави для задоволення позову, зобов`язати відповідача - Тетіївську міську раду, виконати безальтернативний обов`язок, який покладений на неї законом.
Щодо заявленої позивачкою вимоги про зобов`язання відповідача надати їй дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) суд зазначає наступне.
Враховуючи те, що судом задоволено заявлену позивачкою вимогу про зобов`язання відповідача виділити їй в натурі (на місцевості) земельну частку (пай), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0078618, відповідач має здійснити забезпечення права позивачки на отримання земельної ділянки із земель запасу, а тому заявлена вимога про зобов`язання надати позивачці дозвіл на виготовлення проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) підлягає задоволенню.
Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеними належними доказами обставини, викладені в позові, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Також, згідно зі ст. 141 ЦПК Україниз відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в сумі 2622,40 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Тетіївської міської ради про зобов`язання виділення земельної частки (паю) в натурі та надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою – задовольнити.
Зобов`язати Тетіївську міську раду (09801, вул. Я. Острозького, буд. 5, м. Тетіїв, Білоцерківський район, Київська область, ЄДРПОУ 42096329) виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах, згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0078618, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 10.12.1996 року за № 613.
Зобов`язати Тетіївську міську раду надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах.
Стягнути з Тетіївської міської ради (09801, вул. Я. Острозького, буд. 5, м. Тетіїв, Білоцерківський район, Київська область, ЄДРПОУ 42096329) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного рішення: 07 травня 2026 року. 

Суддя        Р.В. Самсоненко