ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/6320/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року в адміністративній справі №160/6320/21 (головуючий суддя першої інстанції - Горбалінський В.В.) за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16.04.2021 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС», в якому просив стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 1081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції») 10200,00 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року адміністративний позов задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» 10200,00 грн. в дохід Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 1081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції»).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки з огляду на детальний опис виявленого позивачем порушення, викладеного в акті перевірки від 10.12.2020 року №651 та на підставі якого складено оскаржувану постанову №2677 від 23.12.2020 року, ПрАТ «ЮЖКОКС» притягнуто до відповідальності в частині виконання рішення органу ліцензування у строки, встановлені відповідним рішенням, а саме пункту 2 постанови НКРЕКП від 04.12.2018 року №1631 «Про накладення штрафу на ПрАТ «ЮЖКОКС» за порушення Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії та необхідність усунення порушень». Проте, згідно наведеного пункту постанови НКРЕКП від 04.12.2018 року №1631 ПрАТ «ЮЖКОКС» зобов`язано у термін до 01 жовтня 2019 року усунути порушення підпункту 6 пункту 3.2 глави 3 Ліцензійних умов №308 у частині ведення бухгалтерського обліку господарської діяльності відповідно до вимог Порядку ведення окремого обліку доходів і витрат на підприємствах, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №584. Постановою НКРЕКП №2677 від 23.12.2020 року у пункт 2 постанови НКРЕКП від 04.12.2018 року №1631 цифри та слова « 01 жовтня 2019 року» замінено цифрами та словами « 01 квітня 2021 року», тому є всі підстави вважати, що саме цей строк (« 01» квітня 2021 року) необхідно вважати чинними з моменту винесення постанови НКРЕКП від 04.12.2018 року № 1631.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У період 01.04.2026 року по 17.04.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала на лікарняному.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.
Позивач - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг є суб`єктом владних повноважень, яка в даних правовідносинах здійснює повноваження, надані Законом про НКРЕКП.
Відповідач - Приватне акціонерне товариство «ЮЖКОКС» є суб`єктом господарювання у відповідності до норм діючого законодавства, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ № 05393079, основним видом діяльності є виробництво коксу та коксопродуктів (код 19.10). Позивач перебуває на податковому обліку в органах ДПС України, є платником податку на додану вартість (ІПН 053930704039), здійснює свою діяльність з 25.12.1995 року.
Як встановлено судом першої інстанції, 23.12.2020 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №2677, якою накладено на Приватне акціонерне товариство «ЮЖКОКС» штраф у розмірі 5100,00 грн.
Приватне акціонерне товариство «ЮЖКОКС» штраф не сплатило, у зв`язку з чим відповідачу нараховано пеню у розмірі 5100,00 грн..
Приватне акціонерне товариство «Южкокс» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови від 23.12.2020 року № 2677.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року по справі №640/1570/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не виконавши зобов`язання органу виконавчої влади про сплату штрафу та пені у встановлений строк за результатами проведеної перевірки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Згідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. 
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі по тексту - Закону №1540-VIII, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Частиною першою, другою статті 3 Закону №1540-VIII визначено, що регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.
Регулятор здійснює державне регулювання шляхом:
1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом;
2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг;
3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом;
4) державного контролю та застосування заходів впливу;
5) використання інших засобів, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону №1540-VIII регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю
Згідно із абзацами 1, 5 частини п`ятої статті 19 Закону №1540-VIII за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.
У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.
Відповідно до частин 2, 5 статті 22 Закону №1540-VIII за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:
1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;
2) накладення штрафу;
3) зупинення дії ліцензії;
4) анулювання ліцензії.
За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати адміністративні стягнення.
Суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.
За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора.
Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету України.
Протягом п`яти робочих днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати Регулятору документи, що підтверджують сплату штрафу.
У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач просить стягнути з відповідача 10200,00 грн. адміністративного штрафу та пені на підставі постанови №2677 від 23.12.2020 року.
З урахуванням наведеного та враховуючи той факт, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 року по справі №640/1570/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2025 року у задоволенні вимог про скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.12.2020 року №2677 відмовлено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що штраф та пеня за такою постановою підлягають стягненню з відповідача, а отже позовна заява підлягає задоволенню.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на зміну терміну усунення порушень підпункту 6 пункту 3.2 глави 3 Ліцензійних умов №308 у частині ведення бухгалтерського обліку господарської діяльності відповідно до вимог Порядку ведення окремого обліку доходів і витрат на підприємствах, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №584 з 01 жовтня 2019 року на 01 квітня 2021 року, не впливає на обов`язок ПрАТ «ЮЖКОКС» сплатити штраф на підставі постанови №2677 від 23.12.2020 року.
Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року в адміністративній справі №160/6320/21 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року в адміністративній справі №160/6320/21 залишити без змін.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко