Справа № 288/521/26 
Провадження № 1-кп/288/105/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року селище Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за  № 12026060660000042 від 26 березня 2026 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бардар, Молдова Республіка, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, освіта середня, працює механізатором у ФГ «Олгріс», не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, умисно не виконав рішення суду при наступних обставинах.
Так, 09.09.2024 року постановою Попільнянського районного суду Житомирської області у справі № 288/1414/24, яка набрала законної сили 30.09.2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Крім того, 08.05.2025 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4685710, ОСОБА_4 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень 00 копійок.
Також, 02.07.2025 року постановою Попільнянського районного суду Житомирської області у справі № 288/755/25, яка набрала законної сили 14.07.2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 ч. 2, ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Незважаючи на наявність постанов суду, у ОСОБА_4 , який діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомлений з ними, виник злочинний умисел на умисне невиконання вказаних постанов суду в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Реалізуючи свій злочинний умисел на умисне невиконання вище вказаних постанов суду про позбавлення його права керувати транспортним засобом, що набрали законної сили, будучи з ними ознайомленим, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 26.03.2026 року близько 10 години 20 хвилин, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, керував трактором марки «NEW HOLLAND Т6050» р.н. НОМЕР_1 , та рухався по автомобільній дорозі по вулиці Братів Стадників в селі Макарівка, Андрушківської ОТГ, Житомирського району, Житомирської області, та був зупинений працівниками поліції Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області, тим самим умисно не виконав судові рішення.
Своїми умисними діями, що виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, визнав повністю і дав показання, які відповідають змісту обвинувачення та погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів. Щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. 
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не оспорював їх, позиція його є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку згідно ст. 349 КПК України.
Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 1 статті 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення. 
Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, згідно до статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання вини та щире каяття.
Обставин, згідно до статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він працює, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції частини 1 статті 382 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги вищевикладені обставини та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, позицію прокурора, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не є суспільно-небезпечним, а його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 п.п. 1, 2 статті 76 КК України, оскільки таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Питання щодо речових доказів суд вирішує, відповідно до статті 100 КПК України. 
Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за частиною 1 статті 382 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази: оптичний диск на якому наявні відеозаписи із нагрудної камери відеоспостереження поліцейського та відеореєстратора, розміщеного у службовому автомобілі «Skoda Rapid» р.н. НОМЕР_2 наряду СРПП Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області, який заступив на добове чергування 26.03.2026 року, долучено до матеріалів кримінального провадження –залишити в матеріалах кримінального провадження № 12026060660000042 від 26 березня 2026 року.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 27 квітня 2026 року відповідно до частини п`ятнадцятої статті 615 КПК України 
Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Попільнянського
районного суду               ОСОБА_1