ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/87/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Буракової А.М. 
при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Комунального підприємства "Харківські теплові мережі",  м. Харків, 	
до 	Фізичної особи-підприємця Блошко Людмили Олексіївни,  м. Харків, 	
про 	стягнення 152412,45 грн. 	
за участю представників:
позивача - Братушка Г.І.
відповідача - Нестеришин Т.С. 

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Блошко Людмили Олексіївни (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 152412,45 грн., з яких: 144983,05 грн. заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2023 по 30.03.2024 та з 01.10.2024 по 30.04.2025; 332,40 грн. абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 по 30.06.2025; 7097,00 грн. технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з 01.11.2023 по 30.06.2025. Також, позивач просить судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.01.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).
13.03.2025 до Господарського суду Харківської області від представника відповідача у справі надійшла заява про продовження процесуального строку (вх. № 6072). У поданій заяві представник відповідача просив суд продовжити строк на подання відзиву на шість днів, до 17.03.2026.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.03.2026 було постановлено справу № 922/87/26 розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 30.03.2026 о 12:15, задоволено клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву на позов, продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву до 17.03.2026.
Відповідач 16.03.2026 за вх.№ 6251 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити у задоволенні позовних у повному обсязі.
Позивач 23.03.2026 за вх.№ 6904 подав до суду відповідь на відзив, згідно якої просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач 30.03.2026 за вх.№ 7430 подав до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно яких просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
30.03.2026 підготовче засідання у справі було відкладено на 20.04.2026 о 11:45.
Позивач 06.04.2026 за вх.№ 8154 подав до суду пояснення на заперечення відповідача по справі, згідно яких просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
20.04.2026 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.04.2026 о 12:55.
Відповідач 15.04.2026 за вх.№ 9052 подав до суду пояснення на доводи позивача від 06.04.2026, згідно яких просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
27.04.2026 розгляд справи було відкладено на 25.05.2026 о 11:45.
Представник позивача у судовому засіданні призначеному на 25.05.2026 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні призначеному на 25.05.2026 просив суд відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 411606346 від 05.02.2025) нежитлові приміщення 1-го поверху №1, 4, 5, 11, 12, 12а, 14, 16, 17, 18, 20, 41 в літ. А-5, загальною площею 433,8 кв.м. за адресою: Харківська обл., м. Харків, пр. Олександрівський, 71 (надалі - Приміщення) належать відповідачу на праві приватної власності з 31.08.2021.
На підставі Актів підключення/включення від 25.10.2023 №170/13770, від 26.03.2024 №170/893, від 24.10.2024 №170/3061, від 15.04.2025 №170/3299 здійснювалося постачання теплової енергії до будинку, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Олександрівський, 71. Зазначені акти на підключення та відключення опалення в опалювальних сезонах 2023-2024, 2024-2025 підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку.
Також, КП "Харківські теплові мережі" 10.05.2023 було складено Акт № 170/7543 готовності до опалювального періоду 2023 - 2024 років та Акт № 170/837 готовності до опалювального періоду 2024 - 2025 років.
Згідно позову позивач зазначає, що на підставі частини п`ятої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022), на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі - Індивідуальний договір). Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021 та укладений з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.
Оскільки Приміщення, котрі належать відповідачу на праві приватної власності, розташовані в житловому будинку за адресою: м. Харків, пр. Олександрівський, 71, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі Індивідуального договору.
Згідно умовами Індивідуального договору КП "Харківські теплові мережі" як виконавець зобов`язався надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Відповідно до пункту 4 Індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
У відповідності до пункту 32 Індивідуального договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Згідно з пунктом 30 Індивідуального договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.
Як зазначає позивач, станом на момент подання даного позову по особовому рахунку відповідача №17000-8853 обліковується заборгованість за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії у розмірі 144983,05 грн., яка утворилась за період з 01.10.2023 по 31.03.2024 та з 01.10.2024 по 30.04.2025, а також за абонентською платою за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 по 30.06.2025 на суму 332,40 грн.
Позивачем направлялися відповідачу рахунки-фактури на оплату спожитої теплової енергії та на оплату абонентської плати, які останнім оплачені не були.
Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 13, частини першої статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" з 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (далі - Договір з технічного обслуговування), який укладається з урахуванням статей 11, 633, 634, 641, 642 ЦК України та опублікований на офіційному сайті Позивача в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022. За умовами якого КП "Харківські теплові мережі" як виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внітрішньобудинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених цим договором.
Згідно з пунктом 13 Договору з технічного обслуговування, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Позивач зазначає, що по особовому рахунку відповідача №17000-8853 обліковується заборгованість за Договором з технічного обслуговування в сумі 7097,00 грн., яка утворилась за період з 01.11.2023 по 30.06.2025.
Враховуючи невиконання відповідачем зобов`язань за Індивідуальним договором та Договором з технічного обслуговування, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.
Заперечуючи проти даного позову відповідач зазначає, що у матеріалах справи міститься досудове повідомлення від 17.02.2025 № 48-561, однак жодних належних доказів його направлення чи вручення відповідачу позивачем не надано. Відповідач фактично не отримував зазначеного повідомлення, у зв`язку з чим був позбавлений можливості ознайомитися з його змістом та належним чином відреагувати на викладені у ньому вимоги. Зазначені суми у розрахунку заборгованості за послугу з постачання теплової енергії по споживачу ФОП Блошко Л.О. відрізняється від рахунків фактур і не підтверджують заявлені суми. Позивач здійснював нарахування плати за теплову енергію та за загальнобудинкові потреби опалення за період з 01 жовтня 2023 року по 14 січня 2024 року, а також у січні 2024 року. Крім того, до квітня 2025 року позивач продовжував здійснювати нарахування за загальнобудинкові потреби опалення, за послугу з постачання теплової енергії та за обсяг теплової енергії, нібито спожитої на опалення приміщення з транзитними мережами опалення. Водночас позивачем не наведено жодного нормативно-правового обґрунтування порядку здійснення таких нарахувань. У матеріалах справи відсутні посилання на норми законодавства, якими передбачено можливість та порядок стягнення плати за послугу з постачання теплової енергії, а також за обсяг теплової енергії, що нібито споживається приміщеннями з транзитними мережами опалення. Таким чином, порядок і підстави здійснення відповідних нарахувань позивачем належним чином не обґрунтовано. 
Також, заперечуючи проти даного позову відповідач вказує, що в матеріалах справи відсутні розрахунки теплового навантаження на будинок, на приміщення Блошко Л.О., на приміщення з транзитними мережами опалення, загальнобудинкові, що унеможливлює перевірити всі нарахування позивача. Позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували факт встановлення зазначених лічильників, актів введення в експлуатацію вузлів обліку теплової енергії, а також відсутня інформація про їх заводські номери, монтаж, введення в експлуатацію або технічне обслуговування. Також не надано жодних доказів проходження цими приладами періодичних повірок, передбачених пунктом 19 Індивідуального договору. Відповідно до підпункту 12 пункту 43 того ж договору, саме виконавець зобов`язаний забезпечити контроль за дотриманням міжповірочних інтервалів засобів вимірювальної техніки, що є частиною вузлів комерційного та розподільного обліку. Позивач зазначає, що факт отримання теплової енергії підтверджується актами про підключення та відключення споживачів на початку та наприкінці опалювального періоду. Водночас позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б підтверджували зазначену позицію. Акт готовності до опалювального періоду 2023–2024 років від 10.05.2023 № 170/7543 не містить підпису представника споживача. Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що зазначений акт був вручений або отриманий 10.05.2023 року представником споживача – начальником дільниці № 46 КП «ЖКС». За таких обставин є підстави вважати, що акт було складено без участі та без присутності представника споживача, що ставить під сумнів достовірність відомостей, викладених у ньому, а також обґрунтованість висновку про готовність відповідного об`єкта до опалювального сезону. Також, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем за відповідною адресою. Відтак відсутні і правові підстави для посилання позивача на зазначений договір як на належне обґрунтування заявлених вимог.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у різні періоди, за які позивачем у даній справі було здійснено нарахування теплової енергії, регулюються ЦК України, Законом України "Про теплопостачання", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воли і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі - Правила №630), Правилами користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 (далі - Правила №1198), Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (далі - Правила №830).
У Законі України "Про теплопостачання" та Правилах №1198 надано визначення поняттю "споживач", а саме:
- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору (Закон);
- споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (Правил);
- теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
У розумінні Закону України "Про теплопостачання" та Правил №1198 споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.
Відповідно до абзацу четвертого статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії.
Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачений обов`язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Зазначені положення кореспондуються з пунктами 4, 14 Правил №1198, якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, споживач зобов`язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.
Згідно з частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач зобов`язаний сплатити за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до частин першої, другої статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним ст.6 цього Закону: 1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); 2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); 3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії).
Згідно із Законом України "Про житлово-комунальні послуги" договори за новими правилами мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності постанов Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022 та №1023.
Відповідно до Правил у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022:
- індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем;
- індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку);
- фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги;
- у разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено індивідуальний договір, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни;
- споживачі у багатоквартирному будинку, які отримують послугу за іншою моделлю договірних відносин, у разі прийняття рішення про припинення такого договору можуть приєднатися до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, вчинивши дії, що засвідчують їх бажання укласти такий договір, відповідно до абзацу шостого цього пункту.
Форма індивідуального договору про надання комунальної послуги, затверджена постановами Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №№1022, 1023.
Водночас, пункт 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги протягом строку, визначеного в пункті 4 цього розділу, між виконавцем та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до частини сьомої статті 14 цього Закону.
Наведені вище положення спеціального законодавства у сфері надання комунальних послуг свідчать про те, що законодавець унормував обов`язок підприємства теплопостачання з 01.05.2019 (тобто з дати, коли набрав чинності Закон України "Про житлово-комунальні послуги" у новій редакції) укладати договори на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за новими правилами, які в силу вимог Закону мали бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг та споживачами цих послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, з урахуванням волевиявлення споживача щодо обрання моделі договірних відносин.
Водночас, за відсутності волевиявлення співвласників багатоквартирних будинків щодо прийняття рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг ініціатива щодо його укладення надається безпосередньо виконавцям таких послуг, що мало місце у цій справі (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №908/3233/20, від 14.12.2023 у справі №908/2078/22 та від 09.04.2024 у справі №908/710/23).
31.10.2021 на офіційному веб-сайті КП "Харківські теплові мережі" www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет був розміщений Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі - Індивідуальний договір). Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021 та укладений з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.
Відповідачем було прийнято (акцептовано) оферту позивача укласти індивідуальний договір шляхом мовчазної згоди в порядку частини п`ятої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Факт укладання Індивідуального договору між сторонами підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 15.07.2025 у справі № 922/1233/25, яке було залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 у справі № 922/1233/25.
Система опалення Приміщення, належного на праві власності відповідачу, централізована та єдина з системою опалення житлового будинку по пр. Олександівський, 71 у м. Харкові, окремого теплового вводу в приміщення відповідача немає. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
При цьому, підключення та відключення споживачів, що мають єдину з житловими будинками систему опалення, здійснюється одночасно з підключенням та відключенням внутрішньої системи опалення та гарячого водопостачання житлових будинків в цілому. Опалення є системою, яка гідравлічно та теплотехнічно об`єднує усі приміщення в житловому будинку. У зв`язку з чим заперечення відповідача щодо відсутності опалення в нежитлових приміщеннях не підтверджуються матеріалами справи.
Крім того, позивач зазначає що будинок по просп. Олександрівський, 71 у м. Харкові обладнаний приладом обліку, а тому розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався відповідно до показників такого приладу обліку.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.
Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті.
Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 №315 (надалі - Методика №315), встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.
Нормами Розділу І Методики №315 визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.
Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг.
Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних Приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.
Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до Розділу III Методики №315.
Розподілу підлягають обсяги спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у відповідності до складових формул 1, 2, наведених у пункті 2 розділу II цієї Методики, залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності/відсутності та типу приладів розподільного обліку теплової енергії, дотримання температури повітря в опалюваному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні, наявності/відсутності приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.
Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики №315.
Пунктом 5 Розділу III Методики №315 визначено, що розподіл теплової енергії у будівлі/будинку, у якій приміщення не оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії для будівлі/будинку, незалежно від наявності або відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії, у якій/якому відсутні приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення, та усі приміщення не оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення визначається разом з обсягом спожитої теплової енергії на опалення цих приміщень.
Розподілений обсяг для опалюваного приміщення, не оснащеного приладом розподільного обліку теплової енергії, розраховується з урахуванням вимог розділів VII, VIII цієї Методики №315 за формулою 13,14.
Приміщення відповідача є невід`ємною частиною будинку №71 по прос. Олександрівський у м. Харкові. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. 
Відповідно до пункту 5 Індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”, та складається з:
- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;
- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;
- та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Пунктом 30 Індивідуального договору встановлено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://hts.kharkov.ua/docs/2022_02_01_104_abonplata.pdf.
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 Індивідуального договору).
Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (підпункт 3 пункту 41 Індивідуального договору).
Щодо заперечень відповідача суд зазначає, що до позовної заяви доданий щомісячний детальний розрахунок нарахувань за послугу з постачання теплової енергії за період з жовтня 2023 по березень 2024 та з жовтня 2024 по квітень 2025. Детальний розрахунок та роз`яснення нарахувань по нежитловим приміщенням, які належать відповідачу вказані в розрахунку нарахувань, який неспростовано відповідачем. Загальна опалювана площа будинку в розмірі 3231,54 кв.м. складається з опалюваних площ квартир та нежитлових приміщень будинку. Площі окремих квартир та нежитлових приміщень визначаються згідно технічних паспортів на приміщення. При зміні опалюваних площ квартир, споживачі надають технічні паспорти на квартири, на підставі яких виконується зміна опалюваних площ квартир, відповідно змінюється загальна опалювана площа будинку. У період з травня 2024р. по жовтень 2024р. були надані технічні паспорти на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 зазначеного будинку. До програмного комплексу КП «ХТМ» були внесені відповідні зміни по опалюваним площам квартир, в зв`язку з чим змінилася загальна опалювана площа будинку сумарно на 1,5 кв.м. У березні 2024 року при визначенні нарахування на загальнобудинкові потреби була застосована площа 3231,54 кв.м. У жовтні 2024 року площа дорівнюється 3233,04 кв.м. Сумарна опалювана площа приміщень будинку визначається, як сума опалюваних площ квартир будинку та нежитлових приміщень. Опалювана площа квартир будинку визначається на підставі технічних паспортів наданих споживачами. 
Згідно акту обстеження системи теплоспоживання об`єкту від 25.11.2022 № ВНОТ/7010 (по споживачу ФО Григор`єв С.В.) довжина транзитних трубопроводів в нежитлових приміщеннях, яке займає ФО Григор`єв С.В. складає 19,8 м. 
Позивач зазначає, що наданий споживачем проект на влаштування індивідуальної системи централізованого опалення, був погоджений КП "Харківські теплові мережі". У даному проекті визначена величина тепловіддачі ізольованих транзитних трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення, які проходять через приміщення споживача, яка складає: Qтр.із.тр.сер/річ. = 0,000456 Гкал/год. Індивідуальний прилад обліку на тепловому вводі приміщення ФОП Блошко Л.О. був встановлений та прийнятий на комерційний облік 15.01.2024. Тобто до дати встановлення розподільного приладу проведені нарахування за 316 години по будинковому приладу обліку. На підтвердження обсягів теплової енергії в 2025 році підприємством було погоджено розрахунок обсягів теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення з врахуванням обсягів теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку за адресою: м. Харків, пр. Олександрівський, 71, який виконано сторонньою організацією на замовлення відповідача. Відповідно до даного розрахунку, теплове навантаження погоджено та узгоджено в обсягах, який був і до 2025 року відповідно до розрахунку теплового навантаження, який було надано позивачем при поданні позовної заяви. Таким чином, відповідач підтвердив та погодився на обсяги теплового навантаження як до 2025 року так і після. ФОП Блошко Л.О. влаштувала індивідуальну систему централізованого опалення з відокремленим вузлом керування нежитлових приміщень 1-го поверху, загальною площею 433,8 кв.м. 
Також, щодо заперечень відповідача суд зазначає, що згідно акту від 12.01.2024 № СПР/101-24 на новому відгалуженні на подавальному та зворотному трубопроводах системи опалення на запірної арматурі в закритому положенні встановлені пломби. Таким чином, в додатку до актів № 170/893 від 26.03.2024, № 170/3061 від 24.10.2024, № 170/3299 від 15.04.2025 не була зазначена ФОП Блошко Л.О. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлова будівля літ. «А-1», площею 261,2 кв.м. належить територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області, розташована за адресою: пр. Олександрівський, 71-А, та нежитлова будівля літ. «В-1», площею 61,4 кв.м. та «Г-1», площею 89,8 кв.м., належать Бліновій Н.М., розташовані за адресою: пр. Олександрівський, 71. Отже, зазначені приміщення не мають відношення до житлового будинку № 71 по пр. Олександрівському, літ. «А-5», в якому є нежитлові приміщення, які займають ФО Григор`єв С. В. та ФОП Блошко Л.О. В матеріалах справи, наявний фіскальний чек Укрпошти про направлення відповідачу 17.02.2025 рекомендованим листом досудового повідомлення від 17.02.2025 № 48-561. Проведення робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку по пр. Олександрівському, 71 у м. Харкові підтверджується Актом готовності до опалювального періоду 2023-2024 № 170/7543 від 10.05.2023 з додатком 1 Акт № 170/7543 про проведення промивання системи опалення, додаток 2 Акт № 170/7543 від 10.05.2023 на гідравлічне випробування системи опалення, додаток 3 Акт № 170/7543 від 10.05.2023 виконання робіт по підготовці системи теплоспоживання житлового будинку к осінньо-зимовому періоду; Актом готовності до опалювального періоду 2024-2025 № 170/837 від 10.05.2024 з додатком 1 Акт № 170/837 про проведення промивання системи опалення, додаток 2 Акт № 170/837 від 10.05.2024 на гідравлічне випробування системи опалення, додаток 3 Акт № 170/837 від 10.05.2024 виконання робіт по підготовці системи теплоспоживання житлового будинку к осінньо-зимовому періоду; Технічними актами виконання робіт з технічного обслуговування ВБС теплопостачання, виконаних у відповідності до затвердженого графіку у 2023-2025 роках. Вищевказані роботи проведені відповідно до Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.07.2022.
Щодо відсутності підпису в Акті готовності до опалювального періоду 2023-2024 років від 10.05.2023 № 170/7543 представника споживача – начальника дільниці № 46 КП "Житлокомсервіс" позивач зазначив, що відповідно до графіків з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем (ВБС) теплопостачання (ТП) було виконано роботи з технічного обслуговування ВБС ТП у період з 2023 по 2025 рік (включно), що підтверджено технічними актами та актами готовності до опалювального періоду, які додані до позовної заяви. У 2023 році опалювальний період був передчасно закінчено в березні місяці у зв`язку з масованими атаками та ушкодженням теплових мереж. У зв`язку з цим підготовка до опалювально-зимового періоду 2023-2024 житлових будинків почалась в квітні 2023 за розпорядженням Департаменту з питань забезпечення життєдіяльності міста, замість травня 2023. Через те, що термін робіт був зміщений начальник дільниці № 46 КП «Житлокомсервіс» не підписав Акт готовності до опалювального періоду 2023-2024 № 170/7543 від 10.05.2023.
У постанові від 22.08.2023 у cправі №910/14570/21 Верховний Суд зазначив, що факт здійснення господарської операції може підтверджуватися не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (надання послуг).
За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно продажу товару, надання послуг/виконання робіт, як зі сторони покупця (замовника), так і продавця (виконавця), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані товари (послуги, роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє покупця (замовника) від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то продаж товару (надання послуг чи виконання робіт), є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.
Водночас, неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання покупцем (замовником) актів приймання-передачі без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (поставці товару, наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальна поставка товару, надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.
Разом з цим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження звернення відповідача до позивача з претензіями щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості. Розрахунок обсягів теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення з урахуванням обсягів теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку за адресою: просп. Олександрівський, 71, доданий відповідачем до відзиву на позовну заяву, не спростовує позовних вимог у справі. 
З огляду на зазначене, враховуючи реальність отриманих відповідачем послуг, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену теплової енергії за період з 01.10.2023 по 30.03.2024 та з 01.10.2024 по 30.04.2025 у розмірі 144983,05 грн. за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, за абонентську плату за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 по 30.06.2025 у розмірі 332,40 грн. та за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з 01.11.2023 по 30.06.2025 у розмірі 7097,00 грн.
У відповідності до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
У відповідності до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З огляду на умови договорів, фактичні обставини справи, наведені норми законодавства, враховуючи відповідні розрахунки позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами та такими, що підлягають задоволенню.
При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. підлягають покладенню на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 20, 73-80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Блошко Людмили Олексіївни ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, код ЄДРПОУ 31557119):
- 144983,05 грн. заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2023 по 30.03.2024 та з 01.10.2024 по 30.04.2025; 
- 332,40 грн. абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 по 30.06.2025; 
- 7097,00 грн. за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з 01.11.2023 по 30.06.2025;
- 2662,40 грн. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:
Позивач: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, код ЄДРПОУ 31557119).
Відповідач: Фізична особа - підприємець Блошко Людмила Олексіївна ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено "04" червня 2026 р. 

Суддя		А.М. Буракова