ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року 
м. Київ

справа №200/5158/25
адміністративне провадження № К/990/7156/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючий - Стародуб О.П.,
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.10.2025 (суддя Лазарєв В.В.) на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2026 (судді Гаврищук Т.Г., Блохін А.А., Сіваченко І.В.)
у справі № 200/5158/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. 
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила: 
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Тараненко Ольги Олегівни Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.06.2025 №79569007 про відмову в проведенні реєстраційних дій ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Тараненко Ольги Олегівни повторно розглянути заяву від 14.06.2025 №67458143 про проведення державної реєстрації права власності на 1/2 (одну другу) частку квартиру;
- зобов`язати провести державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: 1/2 (одну другу) частку квартири загальною площею 55,30м2, житлова 28,20м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за позивачем. 
Обґрунтовуючи позов, покликається на те, що 14.06.2025 звернулась до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно. 
Проте рішенням від 23.06.2025 №79569007 у здійсненні реєстрації права власності їй було відмовлено.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Позивач є громадянкою України, про що свідчить копія паспорту громадянина України, зареєстрована внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території України (м.Волноваха Донецької області).
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.01.1994 за позивачем на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в установленому порядку, разом з її чоловіком ОСОБА_3 було зареєстроване право спільної сумісної власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , яке 02.02.1994 зареєстроване у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Волноваха» за реєстровим номером №6706.
Згідно технічного паспорта від 27.05.2014 загальна площа зазначеної квартири складає 55,30 м2, житлова площа 28,20 м2.
14.06.2025 позивач звернулась до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . 
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором направлено запит до відповідного органу щодо отримання інформації стосовно реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Листом від 19.06.2025 №01-12/438 на вказаний запит повідомлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Волноваське бюро технічної інвентаризації», яке було утворене внаслідок реорганізації та є правонаступником комунального підприємства «Волноваське бюро технічної інвентаризації», не підпорядковане, не підзвітне та не підконтрольне Волноваській міській військово-цивільній адміністрації. Згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 28.02.2025 № 376 Волноваська міська територіальна громада є тимчасово окупованою територією російською федерацією. Наразі доступ до реєстрових книг та реєстраційних справ, зберігачем яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Волноваське бюро технічної інвентаризації», відсутній. Підприємство та документація не евакуйовані та знаходяться на тимчасово окупованій території. 
23.06.2025 рішенням №79569007 державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тараненко О.О. відмовлено у проведенні реєстраційних дій.
Вказане рішення вмотивовано тим, що під час розгляду заяви було здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, в результаті якого встановлено, що інформація про реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - відсутня. Враховуючи вищевикладене, направлено запит до відповідного органу. Згідно наданої відповіді на запит про надання інформації стосовно реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , Відділ «Центр надання адміністративних послуг Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області повідомив наступне. Державну реєстрацію прав до 01.01.2013 щодо об`єктів нерухомого майна у межах міста Волноваха Волноваського району Донецької області проводило Комунальне підприємство «Волноваське бюро технічної інвентаризації». Товариство з обмеженою відповідальністю «Волноваське бюро технічної інвентаризації», яке було утворене внаслідок реорганізації та є правонаступником Комунального підприємства «Волноваське бюро технічної інвентаризації», не підпорядковане, не підзвітне та не підконтрольне Волноваській міській військово-цивільній адміністрації. Згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 28.02.2025 № 376 Волноваська міська територіальна громада є тимчасово окупованою територією російською федерацією. Наразі доступ до реєстрових книг та реєстраційних справ, зберігачем яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Волноваське бюро технічної інвентаризації», - відсутній. Підприємство та документація не евакуйовані та знаходяться на тимчасово окупованій території. 
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась з позовом до суду.
ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.10.2025, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2026, позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.06.2025 №79569007 про відмову в проведенні реєстраційних дій за заявою позивача. 
Зобов`язано Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) провести реєстраційні дії за заявою від 14.06.2025 за реєстраційним номером 67458143, здійснивши державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за позивачем, а саме: 1/2 (одну другу) частку квартири №8 загальною площею 55,30 м2, житлова 28,20 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача судовий збір у розмірі 800 грн. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що до 2013 року державна реєстрація об`єктів нерухомого майна проводилася реєстраторами БТІ в Реєстрі права власності на нерухоме майно та на паперових носіях (реєстрових книгах та реєстраційних справах), які зберігаються в БТІ. При цьому Закон №1952-ІV не розмежовує, чи була проведена реєстрація у Державному реєстрі прав, інших електронних реєстрах або на паперових носіях. 
Також суди виходили з того, що запитувана інформація державним реєстратором у КП «Волноваське бюро технічної інвентаризації» не може бути надана в зв`язку окупацією Волноваської міської територіальної громади. 
Також суди покликались на те, що позивачем для здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно у реєстрі речових прав було надано свідоцтво про право власності на житло від 03.01.1994, зареєстроване КП «Бюро технічної інвентаризації м.Волноваха» за реєстрованим номером 6706. 
Також судами встановлено, що реєстрація права власності позивача на майно здійснена на підставі чинного на момент проведення такої реєстрація законодавства. 
Також суди виходили з того, що свідоцтво про право власності на житло від 03.01.1994, яке було долучено позивачем до документів для проведення державної реєстрації речового права на обєкт нерухомості, посвідчує набуття позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_2 . 
Також суди виходили з того, що відсутність у державного реєстратора можливості направити запит до організацій, які проводили оформлення або реєстрацію прав, що передбачено нормами статті 10 Закону №1952-IV, не може позбавляти права особи на державну реєстрацію права власності та слугувати підставою для відмови у проведенні державної реєстрації. 
Також суди виходили з того, що державний реєстратор не надав оцінку поданим позивачем документам; не зазначив, які існують суперечності між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження; не зазначив, чому подані позивачем документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, в зв`язку з чим дійшли висновку, що рішення державного реєстратора №67458143 від 14.06.2025 підлягає скасуванню як таке, що прийнято всупереч вимог чинного законодавства. 
Зважаючи на те, що єдиною підставою для відмови позивачу у проведенні реєстраційних дій слугувала відсутність інформації про вже зареєстровані права власності до 01.01.2013, яку неможливо отримати в зв`язку з окупацією Волноваської міської територіальної громади, суди дійшли висновку, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна підлягають задоволенню. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 14.06.2025, суди виходили з того, що такі не є належним способом захисту. 
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ, ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідач не погодився з рішеннями судів попередніх інстанції та звернувся з касаційною скаргою.
В обґрунтування касаційної скарги покликається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Зокрема, покликається на те, що відповідачем при розгляді заяви позивача про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна, яке було зареєстровано до 2013 року, на виконання вимог пункту 3 частини 3 статті 10 Закону №1952 було направлено запит до компетентного органу для отримання інформації про реєстрацію права власності на вказаний обєкт нерухомого майна. Отримана відповідь не містила документів та/або інформацію, необхідну для державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна та не мала даних про реєстрацію його до 2013 року за заявником. 
Покликається на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків, що наведене не може слугувати підставою для відмови у проведенні державної реєстрації. 
Покликається на те, що судами попередніх інстанцій проігноровано необхідність застосування державним реєстратором вимог пункту 3 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при здійсненні реєстрації речового права на нерухоме майно. 
Покликається на те, що державний реєстратор при опрацюванні заяв про внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зобов`язаний отримати від компетентного органу інформацію, необхідну для проведення реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомості, зареєстрованого до 2013 року. Вказана норма закону не зазнала змін та не може бути застосована вибірково. 
Покликається на те, що державний реєстратор, виконуючи свої посадові обов`язки при розгляді заяви позивача, діяв в межах закону та прийняв рішення про відмову в державній реєстрації з суворим дотриманням вимог чинного законодавства. 
Покликається на те, що позиція суду порушує норми статей 10 та 23 Закону №1952, які визначають обов`язковість наявності відомостей про зареєстровані речові права до 01.01.2013 в переліку необхідних документів для державної реєстрації права власності. 
Також покликається на те, що зобов`язуючи державного реєстратора провести реєстраційні дії, суд здійснює втручання в діяльність державного реєстратора, що є порушенням статті 11 Закону №1952, відповідно до вимог якого державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. 
Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Одночасно відповідачем заявлено клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення виключної правової проблеми, яке обґрунтоване відсутністю єдиної правової позиції Великої Палати Верховного Суду та ризиком формування неоднакової практики застосування пункту 3 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV щодо значної кількості спорів.
Копія ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги та доданими до неї матеріалами отримана позивачем та третьою особою 07.04.2026, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак учасники не скористались правом подати відзиви на касаційну скаргу. 
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону № 1952-IV - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частини третьої статті 3 Закону № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
За змістом наведеної норми державний реєстратор вправі запитувати лише ту інформацію, яка необхідна для реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, державний реєстратор звернулась до Волноваської міської військово-цивільної адміністрації за інформацією щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 . 
Жодна інша інформація, необхідна для проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру, державним реєстратором Тараненко О.О. не запитувалась.
Крім того, обов`язок державного реєстратора запитувати від органів влади, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, не є безумовними.
За змістом пункту 3 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV такий обов`язок у державного реєстратора виникає лише в разі, якщо заявником не було подано документів, які місять інформацію, необхідну для державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року
Судами попередніх інстанцій встановлено, що для проведення державної реєстрації позивач надала державному реєстратору Тараненко О.О. свідоцтво про право власності на квартиру та технічний паспорт на неї.
Однак в порушення вимог пункту 3 частини третьої статті 10 та частини першої статті 24 Закону № 1952-IV державний реєстратор не надав оцінку поданим позивачем документам; не з`ясував чи містять вони інформацію необхідну для державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, чи відповідають вони встановленим вимогам, чи існують суперечності між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження; чи дають змогу подані позивачем документи встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.
Натомість державний реєстратор Тараненко О.О. прийняла рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій, не зазначивши при цьому підстав для такої відмови, вичерпний перелік яких передбачено частиною першою статті 24 Закону № 1952-IV.
За таких обставин суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку щодо протиправності оскаржуваного рішення та постановили рішення про задоволення в цій частині позовних вимог.
Водночас невиконання державним реєстратором вимог щодо перевірки поданих позивачем на державну реєстрацію документів означає що він зобов`язаний провести таку перевірку, належним чином розглянути подані позивачем документи та прийняти рішення з дотриманням вимог Закону № 1952-IV.
Без з`ясування уповноваженою законом особою відповідності поданих на державну реєстрацію документів їх відповідності встановленим вимогам та дотримання інших вимог Закону № 1952-IV рішення судів попередніх інстанцій про зобов`язання відповідача здійснити таку реєстрацію є передчасним.
За таких обставин в решті позовні вимоги підлягали задоволенню саме в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 14.06.2025 №67458143 про проведення державної реєстрації права.
Відповідно до частин 1,2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Враховуючи викладене, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню в частині відмови в задоволенні позовної вимоги щодо повторного розгляду заяви позивача з прийняттям нового про задовлення позову в цій частині та в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання відповідача провести реєстраційні дії з прийняттям нового про відмову в позові. 
В решті рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін. 
Клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини 5 статті 346 КАС України задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем не доведено наявності виключної правової проблеми. 
Керуючись статтями 341, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити частково. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.10.2025 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2026 в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути заяву від 14.06.2025 №67458143 про проведення державної реєстрації права власності на 1/2 (одну другу) частку квартиру скасувати. 
Зобов`язати Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути заяву від 14.06.2025 №67458143 про проведення державної реєстрації права власності на 1/2 (одну другу) частку квартиру №8 загальною площею 55,30 м2, житловою площею 28,20 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.10.2025 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2026 в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) провести реєстраційні дії за заявою від 14.06.2025 за реєстраційним номером 67458143, здійснивши державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 , а саме: 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_3 , скасувати і в цій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
В решті рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.10.2025 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2026 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук