Справа № 307/294/26
Провадження № 2/307/95/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2026 року          м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області 
у складі головуючої - судді Сас Л.Р.,
секретар судового засідання Семко А.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Гримут Т.В. від імені позивачки пред`явила до ОСОБА_2 позов про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та неи більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову представник посилалася на те, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2017 року. 
Під час перебування у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачкою та знаходиться на вихованні та повному утриманні матері. 
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 11.05.2017 ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючи з 13 березня 2017 року до його повноліття. 
Позивачка ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою, виданою Калинівським старостинським округом; не перебуває на обліку в центрі зайнятості, що підтверджується довідкою, виданою Закарпатським обласним центром зайнятості, однак перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 01.05.2025 по 30.09.2026, як одержувач Державної соціальної допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, що підтверджується відповідною довідкою. 
ОСОБА_1 із 19 березня 2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , під час перебування у якому у позивачки та ОСОБА_5 народилося двоє дітей син: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка разом з дітьми проживає у будинку батьків. 
3 часу ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів від 11 травня 2017 року, згідно якого були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, обставини істотно змінились. 
Відповідач ОСОБА_2 не сплачує аліменти, заборгованість станом на 12.09.2025 становить 121 608 гривень 96 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, а також довідкою про неотримання аліментів. 
Сума аліментів у розмірі 1 000 гривень є меншою ніж 50% прожиткового мінімуму, визначеного на дітей відповідного віку та є недостатнім для задоволення матеріальних витрат на забезпечення належного утримания сина з боку його батька.
Розмір аліментів, присуджений Тячівським районним судом Закарпатської області від 11.05.2017 є недостатнім, та їх не вистачає на необхідні потреби, зокрема, забезпечення дитини продуктами харчування, сплати за шкільні обіди, надання кишенькових коштів, забезпечення одягом, додаткового, позашкільного розвитку дитини. Також існують щоденні та інші витрати, які не підтверджені документально, але є необхідними для дитини, яка щодня росте і розвивається, змінює світогляд, вподобання та хобі, що зумовлює витрати на купівлю нових книг та іграшок, оплату позашкільних закладів розвитку, оздоровлення та освіти. Після досягнення дитиною шкільного віку, значно зросли її потреби та, як наслідок, витрати. 
Утримання малолітньої дитини, на визначений у 2017 році розмір аліментів в сумі 1 000 гривень на дитину, з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію, тощо, є недостатнім для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування. 
Відповідач є працездатним, отримує заробітну плату, його стан здоров`я дозволяє працювати, однак отримуваний в цілях уникнення визначеного законом обов`язку щодо утримання дитини приховує, що свідчить про недобросовісне виконання батьківських обов`язків. 
Наявність таких обставин впливає на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з відповідача із твердої грошової суми на частку у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Гримут Т.В. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за їх із позивачкою відсутності та підтримання позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про судове засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, відзиву не подав, у зв`язку з чим, суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 
Із копії паспорту, свідоцтв про шлюб, народження, акта обстеження матеріально-побутових умов № 1 від 16.09.2025, складеного депутатом Дубівської селищної ради, довідок про реєстрацію місця проживання осіб № 83 та № 85 від 02 березня 2026 року, виданих виконавчим комітетом Дубівської селищної ради, характеристики, виданої Калинівським старостинським округом № 2 Дубівської селищної ради Тячівського району, Закарпатської області № 02/9-68 від 15.09.2025 відомо, що сторони є батьками дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою у будинку її батьків (а. с. 7, 8, 10, 22, 23).
На підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2017 року, шлюб зареєстрований 21 квітня 2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 – розірвано; рішення набрало законної сили 26 червня 2017 року (а. с. 11).
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2017 року ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 1 000 грн. на дитину щомісячно, починаючи з 13 березня 2017 року і до досягнення ним повноліття; рішення набрало законної сили 22 травня 2017 року (а. с. 12 - 14).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що станом на 12 вересня 2025 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати адіменті на утримання сина складає 107 108, 96 грн. (ВП 63937166), що також підтверджується довідкою Тячівським ВД ВС у Тячівському районі Закарпатської області № 74132/247-13 від 25.09.2025 про неотримання аліментів, згідно якої ОСОБА_9 неотримувала аліменти з ОСОБА_2 за період з 01 березня 2025 року по 31 серпня 2025 року, згідно виконавчого листа № 307/709/17, виданого 30.11.2020 Тячівським районним судом Закарпатської області (а. с. 15 – 20, 21).
Згідно довідки, виданої Управлінням пенсійного фонду в Тячівському районі Закарпатської області № 202509120077174 від 12.09.2025, ОСОБА_1 не перебуває на обліку як така, що шукає роботу та не зареєстрована як безробітня у Державній службі зайнятості (а. с. 24).
Згідно довідки, виданої ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 116051 від 17 вересня 2025 року та свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_1 є одержувачем соціальної допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях (а. с. 25, 27, 28)
Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом положень частини другої цієї ж статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Положеннями ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 
У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Із правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України у справі № 6-143цс-13 від 5 лютого 2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» у 2026 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2817 гривень;  дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
Як встановлено судом, аліменти, які стягуються з відповідача на дитину у користь позивачки визначено судом у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., тобто аліменти на дитину стягуються у меншому розмірі, ніж встановлений розмір Законом України «Про Державний бюджет на 2026 рік» для дитини відповідного віку, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.
Ураховуючи наведене, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачкою способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Ураховуючи те, що позивачка на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів і її позов задоволено повністю, судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.
Згідно роз`яснень, що містяться п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням 
законної сили. 
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд 

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягувати із ОСОБА_2 , уродженця с. Велика Уголька, Тячівського району, Закарпатської області у користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини – сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин від всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття.
Попередній виконавчий лист відкликати. 
Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 1 331,20 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Представник позивачки: ОСОБА_10 , АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 28 квітня 2026 року.

Суддя          Л.Р.Сас