ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2026 року м.Дніпро Справа № 904/848/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  
Селянського фермерського господарства “Біфронс” 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2025р. 
( суддя Панна С.П., м. Дніпро, повний текст рішення складено 19.09.2025 р. ) 
у справі 
за позовом 
Селянського фермерського господарства “Біфронс”, 
с. Жовте
до 
П`ятихатської міської ради, 
м. П`ятихатки
про визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Селянське фермерське господарство “Біфронс” звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до П`ятихатської міської ради, в якій просить визнати укладеною додаткову угоду між Селянським фермерським господарством «Біфронс» ( ідентифікаційний код 32254899, місцезнаходження: с. Жовте, П`ятихатський район, Дніпропетровська обл. ) та П`ятихатською міською радою ( ідентифікаційний код 44045391, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., Кам`янський р-н, м. П`ятихатки, вул. Садова, буд. 104 ) до договору оренди земельної ділянки від 29.09.2010 р., зареєстрованого у Жовтоводському міському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.10.2010 р.за № 041013801251, в наступній редакції: «Додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки від 29.09.2010 р. - П`ятихатська міська рада, в подальшому - «Орендодавець», в особі голови Ісаєва Гілала Міргасана Огли, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони, та Селянське фермерське господарство «Біфронс», в подальшому - «Орендар», в особі голови Ісабалієвої Анжели Анатоліївни, що діє на підставі статуту, з іншої сторони, разом іменовані - «Сторони», а кожна окремо - «Сторона», уклали цю додаткову угоду до договору оренди землі від 29.09.2010 р. (надалі - Договір) про наступне:
1. Викласти преамбулу Договору у наступній редакції:
«П`ятихатська міська рада, в подальшому - «Орендодавець», в особі голови Ісаєва Гілала Міргасана Огли, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони та Селянське фермерське господарство «Біфронс», в подальшому - «Орендар», в особі голови Ісабаєвої Анжели Анатоліївни, що діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали цей договір про таке (...)»
2. Внести зміни до п. 2 розділу «Об`єкт оренди» Договору, виклавши його в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 12,52 га, у тому числі
12,52 га ріллі. Кадастровий номер земельної ділянки 1224581500:02:001:0199».
3. Інші умови Договору залишається незмінними.
4. Додаткова угода набирає чинності з дня набрання чинності рішення суду.
ОРЕНДОДАВЕЦЬ: П`ятихатська міська рада, Юридична адреса: 52100, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. П`ятихатки, вул. Садова, 104, ЄДРПОУ 44045391.
ОРЕНДАР: Селянське фермерське господарство «Біфронс» Юридична адреса: 52130, Дніпропетровська область, П`ятихатський р-н, с. Жовте ЄДРПОУ 32254899.
Голова ______ Ісаєв Г.М. огли; Голова______ Ісабалієва А.А.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка ( кадастровий номер: 1224581500:02:001:0262 ), що знаходилася у користуванні Позивача на підставі договору оренди, була зменшена у зв`язку з відведенням у власність членам СФГ "Біфронс" чотирьох земельних ділянок з числа орендованих земель. В результаті площу орендованої земельної ділянки було зменшено з 42,0000 га до 12,5200 га, залишку присвоєно кадастровий номер 1224581500:02:001:0199. Позивач у порядку, передбаченому чинним законодавством, листом від 21.11.2024 р. вих. № 003 надіслав Відповідачу пропозицію про зміну договору оренди в частині площі та кадастрового номеру земельної ділянки. Листом від 06.02.2025 р. вих. № 577/0/2-25 виконавчий комітет П`ятихатської міської ради відмовив в укладенні додаткової угоди, зазначивши, що договір оренди втратив чинність через розпаювання земельної ділянки та скасування кадастрового номеру. На думку Позивача, Відповідач безпідставно ухиляється від підписання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2025 р. у справі № 904/848/25 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Селянське фермерське господарство “Біфронс”, через систему "Електронний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2025 р. у справі № 904/848/25 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу. 

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає оскаржуване рішення необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, зазначає, що судом не в повній мірі встановлені обставини, які мають значення для справи, неправильно досліджені докази та здійснена їх оцінка. 
Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував відмову у задоволенні позовних вимог: оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, суд без викладення конкретних висновків щодо причин такого рішення відмовив у задоволенні позову, чим допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні, встановленим обставинам справи. Суд першої інстанції фактично відтворив позицію Відповідача та процитував норми права, але не надав власної правової оцінки доводам Позивача та не зазначив, чому саме ці доводи є необґрунтованими.
Також, Скаржник вказує на те, що відповідно до п. 33 договору оренди він припиняється лише у випадках: закінчення строку; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу для суспільних потреб; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір укладено на 49 років, за взаємною згодою сторін не розривався, судові рішення щодо його розірвання відсутні. Сам по собі факт зменшення площі земельної ділянки не тягне за собою розірвання договору, а є лише підставою для внесення в нього змін. Апелянт до теперішнього часу належним чином користується земельною ділянкою, не порушує умов договору та сплачує орендну плату, що підтверджується документами про оплату.
При цьому Скаржник зазначає, що 29.09.2010 р. між СФГ "Біфронс" та П`ятихатською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки площею 42,0000 га з кадастровим номером 1224581500:02:001:0262, факт укладення якого Відповідач визнав у відзиві на позовну заяву. У 2011 році із орендованих земель членам СФГ "Біфронс" було відведено у власність чотири земельні ділянки площею 7,37 га кожна, внаслідок чого орендована ділянка зменшилася до 12,5200 га, залишку присвоєно кадастровий номер 1224581500:02:001:0199. Цей факт підтверджується листом Державного земельного кадастру від 24.06.2025 р., згідно з яким «на залишок земельної ділянки площею 12,5200 га після розпаювання визначено кадастровий номер 1224581500:02:001:0199 з цільовим призначенням 01.02 — для ведення фермерського господарства». Оскільки залишку земельної ділянки присвоєно новий кадастровий номер, у апелянта виникла необхідність внесення змін до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди.
Скаржник наголошує на тому, що наголошує, що Відповідач у листі від 06.02.2025 р. відмовив у підписанні додаткової угоди, послався на «втрату чинності» договору оренди через скасування кадастрового номеру. Натомість ні договір, ні чинне законодавство не містять такої підстави для припинення договору як «скасування кадастрового номеру». Відповідач не звертався до Апелянта з приводу розірвання договору, а в односторонньому порядку встановив, що договір втратив чинність. Апелянт посилається на п. 73 постанови Верховного Суду від 01.09.2020 р. у справі № 233/3676/19, згідно з яким зміна статусу земельної ділянки чи її власника не має наслідком автоматичного припинення договору, крім випадків, коли це передбачено самим договором. Аналогічний висновок міститься у постановах Касаційного господарського суду від 22.05.2019 р. у справах № 924/468/14 та № 904/3558/18.
Апелянт стверджує, що відповідно до чинного законодавства, зокрема у зв`язку з реформою адміністративно-територіального устрою та передачею земель державної власності у комунальну власність, П`ятихатська міська рада стала правонаступником П`ятихатської районної державної адміністрації як орендодавця за договором оренди. Такий перехід відбувся в силу закону, незалежно від того, чи внесено відповідні зміни до договору. Апелянт посилається на ст. 32 Закону України «Про оренду землі», згідно з якою перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.
На переконання Скаржника - кадастровий номер та розмір земельної ділянки є істотними умовами договору оренди відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а тому з метою приведення договору у відповідність до вимог закону та фактичних обставин він звернувся до Відповідача з пропозицією внесення змін, проте отримав безпідставну відмову. Згідно зі ст. 30 Закону «Про оренду землі» та п. 32 договору оренди, у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується в судовому порядку.
Апелянт звертає увагу на принцип добросовісності та доктрину «venire contra factum proprium» ( заборони суперечливої поведінки ), посилаючись на п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, постанову Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 р. у справі № 910/16579/20, постанову Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 р. у справі № 513/879/19. Апелянт вказує, що поведінка П`ятихатської міської ради є недобросовісною, оскільки спочатку уповноважений орган в особі П`ятихатської районної адміністрації прийняв рішення про укладення договору оренди, Позивач належним чином виконує його умови, а П`ятихатська міська рада як правонаступник ухиляється від укладення додаткової угоди. Апелянт зазначає, що згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 р. у справі № 513/879/19, якщо поведінка однієї сторони давала іншій підстави вважати, що договір є дійсним, то наступні вимоги про його недійсність або неукладеність є зловживанням правом.
Апелянт також посилається на постанову Верховного Суду від 19.11.2019 р. у справі № 908/232/18 та постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 р. у справі № 357/8277/19, згідно з якими поділ земельної ділянки після укладення договору оренди не припиняє права оренди на неї орендаря. Законодавством та сформованою судовою практикою передбачається спосіб захисту прав орендаря шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди, що вносить зміни, приводячи умови договору у відповідність до фактичних обставин.
Від Селянського фермерського господарства "Біфронс" надійшли додаткові пояснення у справі, в яких Апелянт підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд врахувати висновки Верховного Суду та позицію суду в аналогічній справі, викладені у постанові Київського апеляційного суду від 05.06.2025 р. у справі № 378/458/24. Зокрема, Апелянт посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 01.09.2020 у справі № 233/3676/19 про те, що зміна юридичного статусу земельної частки (паю) та зміна юридичного статусу власника не мають наслідком автоматичне припинення раніше укладеного договору оренди. Також Апелянт посилається на висновок Верховного Суду у постанові від 03.04.2024 р. у справі № 233/3569/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 р. у справі № 367/2022/15-ц про те, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав. Апелянт зазначає, що договір оренди земельної частки (паю) не припиняється після виділення у натурі земельної ділянки власнику, зміна власника земельної ділянки та зміна основних показників земельної ділянки після її поділу не впливає на можливість захисту прав орендаря, а права орендаря підлягають захисту шляхом визнання переукладеним (укладеною додаткової угоди) договору оренди на тих самих умовах.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

П`ятихатська міська рада не скористалася правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Чус О.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2025 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/848/25. 
Матеріали справи № 904/848/25 надійшли Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.10.2025 р. відмовлено у задоволенні клопотання Селянського фермерського господарства “Біфронс” про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду. Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства “Біфронс” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2025 р. у справі № 904/848/25 залишено без руху, надано Апелянту строк для усунення недоліків. 
Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 25.02.2026 р. 
Від представника Селянського фермерського господарства “Біфронс” надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2025 р. судове засідання у справі № 904/848/25, призначене на 25.02.2026 р., вирішено провести з представником Селянського фермерського господарства “Біфронс” в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
23.02.2026 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої та з у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Кощеєва І.М. на лікарняному, розгляд справи, призначеної на 25.02.2026 р. не відбувся.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2026 р. розгляд апеляційної скарги Селянського фермерського господарства “Біфронс” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2025 р. у справі № 904/848/25 призначено в судове засідання на 27.05.2026 р..
27.05.2026р. секретарем судового засідання Скородумовою Л.В. було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником Селянського фермерського господарства “Біфронс” - Червона Т.М. за допомогою програми EasyCon. В призначений час представник Червона Т.М. не вийшла на зв`язок для участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції за допомогою програми EasyCon. За таких обставин неможливо провести судове засідання в режимі відеоконференції, про що складений відповідний акт. 
Позивач та Відповідач не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників Позивача та Відповідача. 
У судовому засіданні 27.05.2026 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

29.09.2010 р. між П`ятихатською районною державною адміністрацією (Орендодавець ) та Селянським фермерським господарством “Біфронс” ( Орендар ) укладений договір оренди землі б/н (далі – договір оренди), який зареєстрований у Жовтоводському міському відділі ДРФ ДП “Центр ДЗК”, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.10.2010 р. за № 041013801251.
Згідно п. 1 та п. 2 договору оренди та акту прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) від 22.10.2010 р. Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель запасу, що знаходиться на території Жовтянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, загальною площею 42,0000 га, кадастровий номер 1224581500:02:001:0262.
Відповідно до п. 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно даних відділу Держкомзему у П`ятихатському районі становить 12 221,25 грн. за 1 га.
У відповідності до п. 8 договору оренди договір укладено на 49 років.
Відповідно до п. 9 та п. 10 договору оренди за користування земельною ділянкою орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 641,62 грн. за місяць, загальною сумою 7 699,44 грн. за рік, що становить 1,5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням їх цільового призначення, коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.
У відповідності до п. 32 договору оренди зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.
П. 33 договору сторони домовились, що договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідація юридичної особи - Орендаря. 
Відповідно до п. 34 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки , яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно з п. 35 договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є систематична несплата орендної плати Орендарем. 
Відповідно до п. 36 договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи – Орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. 
У 2011 році, керуючись нормами законодавства ( в редакції чинній на час відповідного відведення земельних ділянок у власність ) із земель Селянського фермерського господарства “Біфронс”, що перебувають у його користуванні на підставі договору оренди, відведено у власність:
1) гр. ОСОБА_1 – члену селянського ( фермерського ) господарства “Біфронс”, земельну ділянку, кадастровий номер 1224581500:02:001:0277, у розмірі земельної частки (паю) площею 7,37 га, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; 
2) гр. ОСОБА_2 – члену селянського ( фермерського ) господарства “Біфронс”, земельну ділянку, кадастровий номер 1224581500:02:001:0278, у розмірі земельної частки (паю) площею 7,37 га, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; 
3) гр. ОСОБА_3 – члену селянського ( фермерського ) господарства “Біфронс”, земельну ділянку, кадастровий номер 1224581500:02:001:0279, у розмірі земельної частки (паю) площею 7,37 га, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; 
4) гр. ОСОБА_4 – члену селянського ( фермерського ) господарства “Біфронс”, земельну ділянку, кадастровий номер 1224581500:02:001:0280, у розмірі земельної частки (паю) площею 7,37 га, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Внаслідок вищезазначених обставин, земельна ділянка ( кадастровий номер: 1224581500:02:001:0262 ), що знаходиться у користуванні Позивача на підставі договору оренди, була зменшена у зв`язку з відведенням у власність членам Селянського фермерського господарства “Біфронс” чотирьох земельних ділянок з числа орендованих земель.
Рішенням П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 28.10.2021 р. № 724-14/VIII “Про надання дозволу виконавчому комітету П`ятихатської міської ради на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки для ведення фермерського господарства” надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 12,5200 га розташованої на території П`ятихатської міської ради, що залишилася після розпаювання у 2012 році земельної ділянки площею 42,0000 га наданої Селянському ( фермерському ) господарству “Біфронс” в оренду ( архівований кадастровий номер: 1224581500:02:001:0262 ).
21.11.2024 р. Позивачем на адресу Відповідача направлено звернення вих. № 003 про внесення змін до договору ( в частині зміни площі та кадастрового номеру земельної ділянки ) з проектом додаткової угоди до договору оренди землі. Означене звернення Відповідач отримав 22.11.2024 р., але відповіді у передбачені чинним законодавством строки, не надав.
12.12.2024 р. представником Позивача, адвокатом Червоною Т.М. на адресу Відповідача було направлено адвокатський запит з проханням повідомити про результати розгляду звернення Селянського ( фермерського ) господарством “Біфронс” та підписання проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 29.09.2010 р.
У відповідь на адвокатський запит Виконавчий комітет П`ятихатської міської ради листом вих. № 5564/0/2-24 від 24.12.2024 р. повідомив, що ним 19.12.2024 р. було направлено на адресу Позивача лист вих. № 5522/0/2-24 з результатами розгляду. 
24.12.2024 р. представником Позивача, адвокатом Червоною Т.М. на адресу Відповідача було направлено заяву про надання документів, що підтверджують відправку Позивачу відповіді на лист від 21.11.2024 р. вих. № 003.
Листом вих. № 5663/0/2-24 від 27.12.2024 р. Виконавчий комітет П`ятихатської міської ради направив копію відповіді від 19.12.2024 р. вих. № 5522/0/2-24, згідно якої останній, для прийняття рішення по суті звернення, просив надати технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, яка є предметом договору оренди кадастровий номер: 1224581500:02:001:0262.
Позивач листом від 14.01.2024 р. вих. № 01/14.01 направив Відповідачу копії проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства на території Жовтянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастрові номери 1224581500:02:001:0277, 1224581500:02:001:0278, 1224581500:02:001:0279, 1224581500:02:001:0280.
На вищевказаний лист, представником Позивача, адвокатом Червоною Т.М. отримано відповідь Виконавчого комітету П`ятихатської міської ради від 06.02.2025 р. вих. № 577/0/2-25, що під час розпаювання земельної ділянки кадастровий номер: 1224581500:02:001:0262 в 2012 році запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер 1224581500:02:001:0262 скасовується, тому первинна земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація анулюється, відповідно договір оренди від 29.09.2010 р. втрачає чинність. На підставі вищевикладеного укладення додаткової угоди до договору оренди не можливо.
Наведені обставини стали підставою для звернення Селянського фермерського господарства “Біфронс” до суду з позовом до П`ятихатської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки у редакції, наведеній у прохальній частині позовної заяви.
У відзиві на позовну заяву, Відповідач зазначив, що в результаті розпаювання землі, межі залишків землі не визначалися, технічна документація на земельний залишок не складалася, кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався, будь-які зміни до договору оренди землі від 29.09.2010 р. не вносилися. На момент набуття органом місцевого самоврядування П`ятихатською міською радою прав на землі державної власності, що відповідно до закону, перейшли до комунальної власності територіальної громади, земельної ділянки кадастровий номер 1224581500:02:001:0262, як об`єкта речового права не існувало. Відповідач вважає, що зобов`язуючи П`ятихатську міську раду укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 29.09.2010 р., фермерське господарство «Біфронс» має на меті змінити сторону Орендодавця із П`ятихатської районної державної адміністрації на П`ятихатську міську раду, здійснити державну реєстрацію права оренди, яке не було належним чином зареєстровано в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - права оренди, змінити істотні умови договору: площу земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки (сам предмет договору), таким чином уникнути обов`язку набуття права користування земельною ділянкою на конкурентних засадах.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі про відмову у задволені позовних вимог.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що 29.09.2010 р. між СФГ "Біфронс" та П`ятихатською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки площею 42,0000 га з кадастровим номером 1224581500:02:001:0262 строком на 49 років. У 2011 році із орендованих земель було відведено у власність членам СФГ "Біфронс" чотири земельні ділянки площею 7,37 га кожна. Суд першої інстанції встановив, що в результаті поділу земельної ділянки її державна реєстрація була скасована Державним кадастровим реєстратором, відомості набули статусу архівних, земельна ділянка з кадастровим номером 1224581500:02:001:0262 перестала існувати як окремий об`єкт цивільного права. Суд зазначив, що межі залишків землі не визначалися, технічна документація на земельний залишок не складалася, кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався, будь-які зміни до договору оренди не вносилися. На момент набуття П`ятихатською міською радою прав на землі державної власності, що перейшли до комунальної власності, земельної ділянки з кадастровим номером 1224581500:02:001:0262 як об`єкта речового права не існувало. Суд також послався на те, що рішенням сесії П`ятихатської міської ради від 24.10.2024 р. земельну ділянку з кадастровим номером 1224581500:02:001:0199 включено до Переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах, та зазначив про обов`язковість продажу земельних ділянок комунальної власності на конкурентних засадах відповідно до ст. 134 ЗК України.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення господарського суду скасувати, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної ( морської ) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
У ст. 14 Конституції України вказано, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Разом з тим, повноваження власника певним чином обмежуються, бо згідно з частинами другою та третьою ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
У ст. 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків ( юридичних фактів ), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Однією з таких підстав відповідно до пункту 1 частини другої ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у ст. 203 ЦК України: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
У частині першій ст. 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Питання укладення договору, його форми та визначення моменту укладення передбачені у загальній частині ЦК України.
Відповідно до частин першої та другої ст. 638 ЦК України ( тут і далі - у редакції, чинній на момент укладення договору оренди ) договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій, четвертій ст. 639 ЦК України вказано, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
У частинах першій та другій ст. 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відносини у сфері найму (оренди) земельної ділянки регулюються ЦК України, ЗК України, Законом № 161-XIV, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
За договором найму ( оренди ) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату ( частина перша ст. 792 ЦК України).
Згідно із частиною першою ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону № 161-XIV).
Відповідно до ст. 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, консесуальним, строковим та оплатним.
Як зазначалося раніше, відповідно до договору оренди землі б/н від 29.09.2010 р., укладеного між П`ятихатською районною державною адміністрацією ( Орендодавець ) та Селянським фермерським господарством “Біфронс” ( Орендар ), Орендар отримав в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель запасу, що знаходиться на території Жовтянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, загальною площею 42,0000 га, кадастровий номер 1224581500:02:001:0262 на 49 років.
У 2011 році, керуючись нормами законодавства ( в редакції чинній на час відповідного відведення земельних ділянок у власність ) із земель Селянського фермерського господарства “Біфронс”, що перебувають у його користуванні на підставі договору оренди, було відведено у власність: 1) гр. ОСОБА_1 – члену селянського ( фермерського ) господарства “Біфронс”, земельну ділянку, кадастровий номер 1224581500:02:001:0277, у розмірі земельної частки (паю) площею 7,37 га, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; 2) гр. ОСОБА_2 – члену селянського ( фермерського ) господарства “Біфронс”, земельну ділянку, кадастровий номер 1224581500:02:001:0278, у розмірі земельної частки (паю) площею 7,37 га, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; 3) гр. ОСОБА_3 – члену селянського ( фермерського ) господарства “Біфронс”, земельну ділянку, кадастровий номер 1224581500:02:001:0279, у розмірі земельної частки (паю) площею 7,37 га, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; 4) гр. ОСОБА_4 – члену селянського ( фермерського ) господарства “Біфронс”, земельну ділянку, кадастровий номер 1224581500:02:001:0280, у розмірі земельної частки (паю) площею 7,37 га, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Рішенням П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 28.10.2021 р. № 724-14/VIII надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 12,5200 га розташованої на території П`ятихатської міської ради, що залишилася після розпаювання у 2012 році земельної ділянки площею 42,0000 га наданої Селянському ( фермерському ) господарству “Біфронс” в оренду ( архівований кадастровий номер: 1224581500:02:001:0262 ).
Внаслідок вищезазначених обставин, земельна ділянка ( кадастровий номер: 1224581500:02:001:0262 ), що знаходиться у користуванні Позивача на підставі договору оренди, була зменшена у зв`язку з відведенням у власність членам Селянського фермерського господарства “Біфронс” чотирьох земельних ділянок з числа орендованих земель з 42,0000 га до 12,5200 га, залишку присвоєно кадастровий номер 1224581500:02:001:0199.
З урахуванням вищезазначених обставин, Позивач звернувся до Відповідача про внесення змін до договору ( в частині зміни площі та кадастрового номеру земельної ділянки) з проектом додаткової угоди до договору оренди землі в наступній редакції: «Додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки від 29.09.2010 р. - П`ятихатська міська рада, в подальшому - «Орендодавець», в особі голови Ісаєва Гілала Міргасана Огли, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони, та Селянське фермерське господарство «Біфронс», в подальшому - «Орендар», в особі голови Ісабалієвої Анжели Анатоліївни, що діє на підставі статуту, з іншої сторони, разом іменовані - «Сторони», а кожна окремо - «Сторона», уклали цю додаткову угоду до договору оренди землі від 29.09.2010 р. (надалі - Договір) про наступне:
1. Викласти преамбулу Договору у наступній редакції:
«П`ятихатська міська рада, в подальшому - «Орендодавець», в особі голови Ісаєва Гілала Міргасана Огли, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони та Селянське фермерське господарство «Біфронс», в подальшому - «Орендар», в особі голови Ісабаєвої Анжели Анатоліївни, що діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали цей договір про таке (...)»
2. Внести зміни до п. 2 розділу «Об`єкт оренди» Договору, виклавши його в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 12,52 га, у тому числі
12,52 га ріллі. Кадастровий номер земельної ділянки 1224581500:02:001:0199».
3. Інші умови Договору залишається незмінними.
4. Додаткова угода набирає чинності з дня набрання чинності рішення суду.
ОРЕНДОДАВЕЦЬ: П`ятихатська міська рада, Юридична адреса: 52100, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. П`ятихатки, вул. Садова, 104, ЄДРПОУ 44045391.
ОРЕНДАР: Селянське фермерське господарство «Біфронс» Юридична адреса: 52130, Дніпропетровська область, П`ятихатський р-н, с. Жовте ЄДРПОУ 32254899.
Голова ______ Ісаєв Г.М. огли; Голова______ Ісабалієва А.А.
Виконавчий комітет П`ятихатської міської ради відмовив в укладанні додаткової угоди, пославшись на те, що договір оренди від 29.09.2010 р. втратив чинність у зв`язку із розпаюванням земельної ділянки з кадастровим номером: 1224581500:02:001:0262, тому первинна земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у п. 57 постанови від 01.09.2020 р. у справі № 233/3676/19 ( провадження № 14-65 цс 20 ) звертає увагу на те, що задоволення позову орендодавця про розірвання договору або визнання договору автоматично припиненим внаслідок дій орендодавця щодо виділення земельної ділянки в натурі суперечить принципу pacta sunt servanda, допускаючи ухилення від виконання зобов`язань за договором за нічим не обмеженим розсудом однієї зі сторін договору.
У пункті 56 постанови від 29.05.2019 р. у справі № 367/2022/15-ц ( провадження № 14-376 цс 18 ) Велика Палала Верховного Суду дійшла висновку про те, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.
Таким чином, зміна правового статусу частини земної поверхні, що використовується орендарем на підставі відповідного договору оренди паю, шляхом її визначення на місцевості як земельної ділянки, не свідчить про знищення предмета оренди як можливої підстави для вимоги про розірвання договору оренди.
Згідно із частиною другою ст. 95 ЗК України, статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Частиною другою ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або уклали б його на інших умовах (ч. 1). Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний (ч. 2). У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.
Ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 ЗК України.
Так, виділення земельної ділянки в натурі та набуття права власності на неї жодною мірою не впливає на дійсність договору оренди земельної частки (паю) та не перешкоджає виконанню цього договору. Виділення земельної ділянки в натурі також не може бути обставиною, що є підставою для розірвання договору відповідно до статей 651, 652 ЦК України, зокрема, «істотною зміною обставин». Виділення земельної ділянки в натурі не лише не обумовлена причинами, які заінтересована сторона (орендодавець) не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості і обачності (пункт 2 частини другої статті 652 ЦК України), а є прямим наслідком свідомих дій цієї сторони. 
Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у п. 73 постанови від 01.09.2020 р. у справі № 233/3676/19 ( провадження № 14-65 цс 20 ) при вирішенні спірних правовідносин щодо переукладення або розірвання договору оренди земельної частки (паю) судам слід враховувати, що зміна статусу земельної ділянки чи її власника не має наслідком автоматичного припинення договору, крім випадків, коли це передбачено самим договором. Схожий висновок викладений Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду в постановах від 22.05.2019 р. у справі № 924/468/14 та від 22.05.2019 р. у справі № 904/3558/18. Велика Палата Верховного Суду погоджується з таким висновком та не вбачає підстав відступати від нього.
Враховуючи вищевикладене та наведені норми законодавства, суд апеляційної інстанції, надавши оцінку всім матеріалам справи в сукупності, дійшов висновку про те, що спірний договір оренди автоматично не припинив своєї дії у зв`язку із зменшенням розміру орендованої земельної ділянки ( кадастровий номер: 1224581500:02:001:0262 ), пов`язаного з відведенням у власність членам Селянського фермерського господарства “Біфронс” чотирьох земельних ділянок з числа орендованих земель з 42,0000 га до 12,5200 га ( залишку присвоєно кадастровий номер 1224581500:02:001:0199 ). Разом з тим, Відповідач своєю заявою фактично висловив намір про припинення договірних відносин в односторонньому порядку та про відмову від внесення відповідних змін до договору, що суперечить як умовам укладеного договору оренди земельної ділянки від 29.09.2010 р., так і чинному законодавству, зокрема, Закону України «Про оренду землі».
Крім того, колегія суддів зазначає, що статтями 125 та 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону № 1952-IV.
При цьому, Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. ( далі – Конвенція ) та рішенням Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 р. «Стретч проти Сполученого Королівства» (Stretch vs. The United Kingdom, заява № 44277/98) встановлено, що «правомірні очікування» мають статус майна і позбавлення сторони правовідносин її правомірних очікувань є неприпустимим.
Таким чином, сторона договору оренди ( Селянське фермерське господарство “Біфронс” ) після його укладення, першою отримує легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури, а також реалізацію права користування земельною ділянкою протягом усього погодженого строку за умови належного виконання сторонами договору його умов.
Суд першої інстанції вищенаведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
З огляду на викладене, здійснивши дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів, що стосуються предмета спору з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів визначених ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про доведеність позовних вимог Позивача.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а зазначене рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення, яким позов підлягає задоволенню.
9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Рішення господарського суду зазначеним вимогам не відповідає.
Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга Селянського фермерського господарства “Біфронс” підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути скасоване, позов задоволено.

10. Судові витрати.
Відповідно до п. б ч. 4 ст. 282 ГПК України, у зв`язку зі скасуванням судового акту попередньої інстанції і ухваленням нового рішення про задоволення позову, підлягають новому перерозподілу і судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на задоволення апеляційної скарги Позивача, судові витрати, покладаються на Відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства “Біфронс” - задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2025 р. у справі № 904/848/25 – скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов Селянського фермерського господарства “Біфронс” до П`ятихатської міської ради про визнання укладеною додаткову угоду – задовольнити.

Визнати укладеною додаткову угоду між Селянським фермерським господарством «Біфронс» ( ідентифікаційний код 32254899, місцезнаходження: с. Жовте, П`ятихатський район, Дніпропетровська обл. ) та П`ятихатською міською радою ( ідентифікаційний код 44045391, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., Кам`янський р-н, м. П`ятихатки, вул. Садова, буд. 104 ) до договору оренди земельної ділянки від 29.09.2010 р., зареєстрованого у Жовтоводському міському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.10.2010 р. за № 041013801251, в наступній редакції: «Додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки від 29.09.2010 р. - П`ятихатська міська рада, в подальшому - «Орендодавець», в особі голови Ісаєва Гілала Міргасана Огли, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони, та Селянське фермерське господарство «Біфронс», в подальшому - «Орендар», в особі голови Ісабалієвої Анжели Анатоліївни, що діє на підставі статуту, з іншої сторони, разом іменовані - «Сторони», а кожна окремо - «Сторона», уклали цю додаткову угоду до договору оренди землі від 29.09.2010 р. (надалі - Договір) про наступне:
1. Викласти преамбулу Договору у наступній редакції: 
«П`ятихатська міська рада, в подальшому - «Орендодавець», в особі голови Ісаєва Гілала Міргасана Огли, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони та Селянське фермерське господарство «Біфронс», в подальшому - «Орендар», в особі голови Ісабаєвої Анжели Анатоліївни, що діє на підставі статуту, з іншої сторони, уклали цей договір про таке (...)»
2. Внести зміни до п. 2 розділу «Об`єкт оренди» Договору, виклавши його в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 12,52 га, у тому числі 12,52 га ріллі. Кадастровий номер земельної ділянки 1224581500:02:001:0199».
3. Інші умови Договору залишається незмінними.
4. Додаткова угода набирає чинності з дня набрання чинності рішення суду.
ОРЕНДОДАВЕЦЬ: П`ятихатська міська рада, Юридична адреса: 52100, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. П`ятихатки, вул. Садова, 104, ЄДРПОУ 44045391.
ОРЕНДАР: Селянське фермерське господарство «Біфронс» Юридична адреса: 52130, Дніпропетровська область, П`ятихатський р-н, с. Жовте ЄДРПОУ 32254899.
Голова ______ Ісаєв Г.М. огли; Голова______ Ісабалієва А.А.

Стягнути з П`ятихатської міської ради ( ідентифікаційний код 44045391, місцезнаходження: 52100, Україна, Кам`янський р-н, Дніпропетровська обл., м. П`ятихатки, вул. Садова, буд. 104 ) на користь Селянського фермерського господарства «Біфронс» (ідентифікаційний код 32254899, місцезнаходження: с. Жовте, П`ятихатський район, Дніпропетровська обл. ) - витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви в суді першої інстанції, у розмірі 3028,00 грн. та витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги, 3633,60 грн. про що видати наказ.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Повний текст постанови складено 28.05.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін