ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/582/26 
Провадження № 3/293/195/2026

23 червня 2026 року	селище Черняхів	

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130, ст.173, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
24.04.2026 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст.130, ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справи №293/582/26, №293/583/26, №293/584/26, №293/584/26). 
Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судових справ між суддями, вищевказані адміністративні матеріали розподілені для розгляду судді Збаражському О.М.
Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Відповідно до вимог п.6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.
Таким чином, суд вважає за доцільне об`єднати в одне провадження матеріали справ стосовно ОСОБА_1 так як вони складені відносно однієї і тієї ж особи, з присвоєнням єдиного унікального номеру №293/582/26 (номер провадження №3/293/195/2026).
В судове засідання 23.06.2026 ОСОБА_1 не прибув, про розгляд справи повідомлявся встановленим порядком. 
Захисник Кутилиєв Б.Н. у судовому засіданні просив закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП. Звернув увагу суду, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення. Відеозаписи, які наявні в матеріалах справи, не зазначені в додатках до протоколу серії ЕПР1 №640214 від 14.04.2026, тобто відсутнє джерело походження таких відеозаписів, а тому вони не можуть бути взяті до уваги як належний доказ в справі та ставлять під сумнів законність проведення поліцейськими вказаних дій. Зазначене позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП. 
Щодо правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, захисник Кутилиєв Б.Н. зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення. Відеозаписи, долучені до протоколу серії ЕПР1 №640213 від 14.04.2026 не зазначені в додатках, а тому не можуть бути взяті до уваги як належний доказ в даній справі. Також вказав, що дії ОСОБА_1 не утворюють об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки відсутні докази, що ОСОБА_1 виражався в нецензурній лайці в сторону громади чи наряду поліції, порушував громадський порядок і спокій громадян, відсутні потерпілі особи. З вказаних підстав захисник просив закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Щодо правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП захисник Кутилиєв Б.Н. зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутня злісна непокора працівникам поліції. В матеріалах справи відсутні докази доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, зокрема, відсутній протокол про адміністративне затримання від 14.04.2026, згідно із яким 14.04.2026 ОСОБА_1 був доставлений у відділ поліції. Наголосив, що адміністративне затримання ОСОБА_1 відбулося з порушеннями, зокрема, його права на захист, що суперечить Порядку інформування центрів з надання безоплатної правничої допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою КМУ №1363 від 28.12.2011. Крім того, працівниками поліції безпідставно були застосовані до ОСОБА_1 спеціальні засоби у вигляді кайданки та газ, оскільки він не чинив опору працівникам поліції.
Щодо правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП захисник Кутилиєв Б.Н. зазначив, що працівники патрульної поліції в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», незаконно зупинили автомобіль ОСОБА_1 . Підстави зупинки транспортного засобу не наведені в матеріалах справи та до справи не додані докази правомірності такої зупинки. Тому постанова серії ЕНА №7020239 та протокол про адміністративне правопорушення, що були отримані внаслідок неправомірної зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 є недопустимими (доктрина «плодів отруйного дерева» сформульованого Європейським Судом з прав людини у справах «Гефрен проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України»).
Також в порушення вимог ст. 268 КУпАП, постанова від 14.04.2026 серії ЕНА №7020239 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП розглянута без його участі, що позбавило останнього знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо.
Крім того, захисник Кутилиєв Б.Н. зазначив, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а саме, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення на огляд. Більше того, ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд у медичному закладі, лише зазначив, що не може в кайданках стоячи проходити такий огляд та вказав, що може лягти. Однак, працівники поліції проігнорували його прохання та виштовхали з медичного закладу та провели до службового авто. Відеозапис правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП не може бути належним та допустимим доказом, оскільки працівниками поліції не попереджено ОСОБА_1 про зйомку на нагрудну камеру, не роз`яснено його права у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, зокрема, права на захист. Тому зауважив, що правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП відсутні.
Заслухавши доводи захисника Кутилиєва Б.Н. та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №040912 від 14.04.2025 встановлено, що 13.04.2026 о 23 год. 40 хв. в с-щі Черняхів, по вул. Юлія Мовчана,13, ОСОБА_1 неодноразово не виконував законну вимогу працівника поліції про припинення правопорушення, поводив себе зухвало, не надавав документи, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції, за що передбачена відповідальність ст. 185 КУпАП.
Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №040912 від 14.04.2026, протоколом про адміністративне затримання серії АА №130532 від 13.04.2026, відеозаписом правопорушення, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Опель Комбо НОМЕР_2 на вимогу поліцейського про зупинку, яка подавалась проблисковими маячками не зупинився та продовжував рух. В подальшому після блокування транспортного засобу ОСОБА_1 не підкорявся законним вимогам поліцейських, виражався нецензурною лайкою, чинив фізичний опір та намагався залишити місце події, поводив себе зухвало та агресивно по відношенню до поліцейських, у зв`язку із чим до водія буди застосовані спеціальні засоби – кайданки та газ.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. У судді відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, його вина є доведеною.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №040913 від 14.04.2026 встановлено, що 13.04.2026 о 23 год. 35 хв. ОСОБА_1 , в с-щі Черняхів, по вул. Юлія Мовчана,13, в громадському місці біля магазину АТБ виражався нецензурною лайкою в сторону громадян та наряду поліції, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.
Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
З суб`єктивної сторони хуліганські дії характеризуються умисною формою вини та мотивом явної неповаги до суспільства.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №040913 від 14.04.2026, протоколом АА №130532 від 13.04.2026 про адміністративне затримання, відеозаписом події правопорушення, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуваючи біля магазину «АТБ», тобто в громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою до працівників поліції, привселюдно чинив їм опір, поводив себе зухвало та агресивно. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, його вина є доведеною.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №640214 від 14.04.2026 встановлено, що 13.04.2026 о 23 год. 34 хв. с.-ще Черняхів, вул. Юліана Мовчана, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі РЕНО Дастер 1254 на вул. Юліана Мовчана, 13, в с-щі Черняхів, шляхом примусової зупинки та виникнення перешкоди на шляху, чим порушив п.2.4 ПДР – невиконання водіями вимог про зупинку, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу. 
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №640214 від 14.04.2026, відеозаписом події від 14.04.2026. 
Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, є повністю доведеною.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №640218 від 14.04.2026встановлено, що 13.04.2026 о 23 год. 34 хв. в с-щі Черняхів, вул. Ю.Мовчана, 13, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Комбо НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера драгер 6820 та в медичному закладі відмовився на нагрудний відеореєстратор поліцейського, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд установив, що поліцейським вказаний протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений саме за відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9.а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху визначено, що особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 12 Розділу II вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП допущено не було.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №640218 від 14.04.2026; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.04.2026; відеозаписом події від 14.04.2026. 
Як вбачається з долученого до справи відеозапису від 14.04.2026 ОСОБА_1 було зупинено за вчинення правопорушення за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, тобто за невиконання водієм вимог про зупинку. Після зупинки транспортного засобу та під час спілкування працівника патрульної поліції з ОСОБА_1 у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода. Однак, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Alkotest Drager» ОСОБА_1 категорично відмовився та висловив бажання пройти огляд у медичному закладі. Натомість в медичному закладі водій знову фактичними діями та поведінкою відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після цього патрульний поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права та повідомив про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після їх складення працівник патрульної поліції надав їх ОСОБА_1 для ознайомлення та підписання. Ознайомившись із наданим протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом, однак протокол та інші складені документи не підписав.
При цьому, з відеофіксації події чітко вбачається, що ОСОБА_1 періодично то заперечував факт керування транспортним засобом, то підтверджував його, на запитання поліцейських про вживання напередодні алкогольних напоїв, ОСОБА_1 спочатку заперечив це, а згодом відповів, що вживав «вчора на Пасху».
Суду не надано відомостей про оскарження будь-яких дій працівників поліції, що могли б ввести ОСОБА_1 в оману щодо оформлення вищезазначених матеріалів, зокрема про складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, чи інших доказів, які б ставили під сумнів належність і допустимість даних суду доказів винуватості ОСОБА_1 . 
Щодо доводів захисника Кутилиєва Б.Н. щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , суд зазначає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не містить такого елементу, як "причина зупинки транспортного засобу". Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно він інших видів адміністративної відповідальності.
Крім того, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення ПДР під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оскаржував.
Таким чином, доводи захисника щодо неправомірності зупинки транспортного засобу є безпідставними.
Під час розгляду справи № 990SCGC/1/24 у своїй постанові від 18 квітня 2024 року Велика Палата Верховного Суду (далі – Постанова № 990SCGC/1/24) виснувала, що водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений указаним Законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Правопорушення, яке полягає в керуванні транспортними засобами особами у стані сп`яніння, відмінне від правопорушення, яке полягає у відмові осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Отже, предмет доказування у справі про адміністративне правопорушення відрізняється залежно від того, за вчинення якого саме порушення складено протокол про адміністративне правопорушення (пункт 70 Постанови № 990SCGC/1/24).
В пункті 83 Постанови № 990SCGC/1/24 Велика Палата Верховного Суду зосереджує увагу, що обов`язковою передумовою для вимоги поліцейського до водія транспортного засобу пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння є наявність ознак такого сп`яніння, визначених в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я від 9 листопада 2015 року № 1452/735.
В даному випадку відносно ОСОБА_1 складений адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивною стороною якого є саме "відмова від проходження огляду на стан сп`яніння", яка у свою чергу чітко зафіксована на відеозаписах, які містяться в матеріалах справи.
Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, підтверджується доданими до матеріалів про адміністративне правопорушення доказами.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність за інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
З протоколу про адміністративні правопорушення убачається, що водійське посвідчення у ОСОБА_1 не вилучалось та тимчасове посвідчення на право керування транспортними засобами не видавалось. 
Таким чином, враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП суд призначає ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа в вчинених, а саме санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 36, 40-1, 283-285 КУпАП, -
П О С Т А Н ОВ И В :
Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №293/582/26, №293/583/26, №293/584/26, №293/584/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст.130, ст. 173, ст. 185 КУпАП. Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення присвоїти єдиний унікальний номер судової справи №293/582/26 та номер провадження 3/293/195/2026.
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 грн. 60 коп.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про накладення штрафу, та витрати на облік правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя 	Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ