ПОСТАНОВА
Справа № 137/1795/25
08 червня 2026 р. 3/137/41/26 
с-ще Літин
Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу серії ЕПР1 №542146, 16.12.2025 о 09 год 56 хв, на АД М-30 347 км, водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло; неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився, усвідомлюючи відповідальність, чим порушив п.2.5. ПДР України.
 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст.130 КУпАП не є обов`язковою.
Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.277 КУпАП.
Разом з тим, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності-адвокат Голуб Г.С. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, судове засідання просив провести без участі ОСОБА_1 та його захисника.
Клопотання мотивоване тим, що працівником поліції було допущено ряд порушень прав ОСОБА_1 , а наведені у протоколі ознаки сп`яніння є безпідставними. Звернув увагу на відсутність Акту огляду на стан сп`яніння у матеріалах справи. Просив надати оцінку провокації зі сторони працівника поліції, який спровокував ОСОБА_1 відмовитися від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, що чітко проглядається та чітко чутно на 0:27:15 – 0:27:33 хв відеозапису долученого до матеріалів справи, де поліцейський вказує «або відмовляєшся від огляду, або машина до закінчення судового розгляду буде знаходитися на арешт майданчику», що не відповідає дійсності та суперечить Закону, чого ОСОБА_1 не знав, та відмовився від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Під час перегляду відеозапису жодних об`єктивних ознак підвищеної жвавості рухів не спостерігається. ОСОБА_1 поводився спокійно, коректно спілкувався з працівником поліції та виконував його законні вимоги. На відеозаписі чітко видно природний колір обличчя ОСОБА_1 . Ознаки сп`яніння могли бути зазначені формально, без належних на те підстав, з метою демонстрації результатів роботи, що викликає обґрунтовані сумніви у їх об`єктивності та у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та свідомому порушенні п 2.5 ПДР України. Звернув увагу, що ОСОБА_1 чітко зазначав, що бажає пройти огляд у медичному закладі оскільки не перебуває у стані сп`яніння, однак був переконаний працівником поліції. ОСОБА_1 жодних пояснень не записував у протоколі, а працівник поліції сам вказав йому що написати, щоб ОСОБА_1 вірогідно не вказав у протоколі свою незгоду з таким, таке чітко вбачається на відеозаписі, а саме на 0:31:51 – 0:31:55 хв відеозапису. Також поліцейським не було ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, відповідно про таке жоден процесуальний документ і не складався.
З`ясувавши позицію захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши усі зібрані матеріали справи про адміністративне правопорушення та надаючи їм оцінку у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов такого висновку.
Статтею 7 КпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -  тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Судом досліджено диск з відеозаписом, який додано до адміністративного матеріалу про притягнення до відповідальності  ОСОБА_1 , та встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , працівник поліції запитав у нього чи згоден той пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній погодився та працівник поліції висловив намір підготувати направлення для його огляду. Натомість згодом, на відеозаписі зафіксовано роз`яснення працівником поліції водієві, що для нього краще відмовитись від огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівник поліції послався на максимально ймовірну можливість при проходженні огляду зафіксувати те, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, мотивуючи тим, що наркотичні речовини, які той в минулому вживав, можуть показати позитивний результат, що неминуче призведе до евакуації його транспортного засобу до вирішення справи судом. При цьому, поведінка ОСОБА_1 відповідала обстановці, попри хвилювання, очевидних ознак сп`яніння у нього на відеозаписі не видно.
Крім того, пунктом 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, встановлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
В порушення вимог вказаної Інструкції, відеозйомка велася не безперервно.
Так, на вказаному відеозаписі не зафіксована пряма відмова  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, яку можна було б розцінити як власне волевиявлення останнього після роз`яснення йому процедури та наслідків. Оформлення відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відбулось після переривання відео. 
З огляду на конкретні обставини зазначеної справи, суд не може погодитися з тим, що ОСОБА_1 свідомо, розуміючи процедуру та наслідки, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння і, відповідно, порушив п.2.5 ПДР України, а тому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутній.
Оцінюючи наведені докази в їх сукупності суддя керується закріпленим у ст.62 і ст. 129 Конституції України принципом забезпечення доведеності вини, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд керується презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.
Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язало суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вище викладене вважаю, що винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.62, 129 Конституції України, ст.130, 247, 251, 277, 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Верещинська Я.  С.