КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6801/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Притули К.М., розглянувши порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства Оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії , 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо не здійснення розгляду скарги на рішення у формі довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 №32/3378 від 03.12.2024 р. стосовно ОСОБА_1 , з метою визначення ступеню придатності до військової служби, та скасувати рішення у формі довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 №32/3378 від 03.12.2024 р.;
- зобов`язати відповідача Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16 код ЄДРПОУ 08356179) прийняти рішення з урахуванням встановлених діагнозів та обставин встановлених під час розгляду даної справи щодо ступеню придатності ОСОБА_1 , до військової служби.
Обґрунтовуючи позов, представник позивача зазначає, що 03.12.2024 ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, за результатами якого його визнано здоровим та придатним до військової служби. На думку позивача, такий висновок прийнято без належного дослідження стану його здоров`я, оскільки комісією не було враховано наявні у нього психічні та поведінкові розлади, не проведено повного медичного огляду й обов`язкових лабораторних досліджень, не перевірено медичні записи в електронній системі охорони здоров`я та не забезпечено можливості надати медичні документи. 
Представник позивача зазначає, що висновок ВЛК від 03.12.2024 №32/3378 був оскаржений спочатку до військово-лікарської комісії Південного регіону, звідки скаргу направлено за належністю до 11 Регіональної військово-лікарської комісії, а після відмови у поновленні строку на оскарження — до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України. За твердженням позивача, Центральна військово-лікарська комісія, отримавши скаргу та долучені до неї медичні документи, не надала оцінки наведеним порушенням процедури медичного огляду та не вирішила питання щодо перегляду постанови ВЛК, натомість листом від 12.08.2025 №598/4/19098 запропонувала позивачу звернутися до командування військової частини для направлення на новий медичний огляд. 
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
03.12.2024 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За результатами зазначеного медичного огляду прийнято постанову, оформлену довідкою військово-лікарської комісії від 03.12.2024 №32/3378, відповідно до якої позивача визнано придатним до військової служби (а.с.15зв).
З матеріалів позову вбачається, що під час медичного огляду 03.12.2024 у картці обстеження та медичного огляду позивача не відображено висновків дерматолога та стоматолога, а також відсутні відомості про проведення загального аналізу крові, загального аналізу сечі, визначення групи крові та резус-належності (а.с.16)
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 10.01.2025 позивачу встановлено діагнози: розлад психіки та поведінки внаслідок сумісного вживання алкоголю та снодійних речовин, синдром відміни неускладнений — F19.3; психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності, постійне вживання — F19.25 (а.с.17зв-18).
23.05.2025 представником позивача подано скаргу щодо постанови ВЛК від 03.12.2024 №32/3378 до військово-лікарської комісії Південного регіону, яку надалі направлено для розгляду за належністю до 11 Регіональної військово-лікарської комісії (а.с.21-23).
11 Регіональною військово-лікарською комісією відмовлено у поновленні строку на оскарження постанови ВЛК (а.с.25).
01.08.2025 представником позивача подано до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України скаргу на постанову ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.12.2024 №32/3378 із клопотанням про поновлення строку її оскарження (а.с.14-15).
Листом Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 12.08.2025 №598/4/19098 позивача повідомлено про відсутність підстав для перегляду та скасування постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.12.2024 №32/3378, а також запропоновано у разі погіршення стану здоров`я звернутися у встановленому порядку до командування військової частини, у якій він проходить військову службу, для направлення на медичний огляд ВЛК (а.с.24).
Не погоджуючись із результатами розгляду Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України його скарги на постанову ВЛК від 03.12.2024 №32/3378, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до норми п.1.3 розділу І Положення № 402 одними з основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення аналіз результатів медичного огляду, а також визначення причинного зв`язку захворювань, травм у військовозобов`язаних.
На Центральну ВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у ЗСУ, а також: розгляд скарг з питань військово-лікарської експертизи; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із ЗСУ (п.2.3.3 розділу І Положення № 402).
Відповідно до п.п.2.3.4 та 2.3.5 цього розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у п.1.2 розділу І цього Положення; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах; розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК (п.3.3 розділу І Положення № 402).
Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови) (п.1.1 розділу ІІ Положення № 402).
Відповідно до п.п. 3.13 та 21.32 розділу ІІ Положення № 402 у спірних та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. У складних випадках розгляд постанов про причинний зв`язок захворювань проводиться ЦВЛК із залученням, за необхідності, головних медичних спеціалістів Міністерства оборони України, Центральної міжвідомчої експертної комісії та інших фахівців за їх згодою.
У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом (пункт 3.4 розділу І Положення № 402).
Пунктом 2.2 розділу І Положення № 402 передбачено, що до штатних ВЛК належить Центральна військово-лікарська комісія.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
На переконання суду, такі вимоги встановлюються і до листа ЦВЛК, яким він надає роз`яснення заявнику.
Отже, у разі коли ЦВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою та підтверджує відсутність підстав для направлення заявника на повторний медичний огляд ВЛК, то штатна ЦВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом. Проте суд звертає увагу, що ЦВЛК повинна обґрунтовувати лист (роз`яснити заявнику), а не просто зазначити про свій висновок без жодних роз`яснень. Крім того, роз`яснення - це процес пояснення, а саме внесення ясності у ситуацію, щоб це було зрозуміло як заявнику, так і іншим адресатам рішення суб`єкта владних повноважень. Таким адресатом є і суд, оскільки позивач має право оскаржити дії і рішення ЦВЛК до суду, а суд повинен буде дослідити обґрунтованість дій та рішень такого ЦВЛК.
Отже, ЦВЛК формально дотрималась вимог Положення № 402, оскільки надала відповідь позивачу листом. Оскільки така форма передбачення Положенням № 402, то лист є актом індивідуальної дії.
Згідно з частиною другою ст.19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень і у спосіб, визначений Конституцією та законами України. На переконання суду, вказане передбачає належне мотивування актів ЦВЛК.
Крім того, припис ч.2 ст.77 КАС України покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення. На переконання суду, таке доведення неможливо без надання достатнього обґрунтування своїх дій і рішень.
Положення №402 вимагає від ЦВЛК, що їх рішення повинні бути оформлені у встановленому порядку із зазначенням медичних підстав. Такі рішення повинні бути мотивовані та містити посилання на діагноз та статті Розкладу хвороб. Тому ЦВЛК зобов`язана надавати чіткі, мотивовані та юридично обґрунтовані відповіді.
Отже, лист-відповідь ЦВЛК, який фактично є офіційним роз`ясненням її рішення чи дій, а тому має бути вмотивованим за тими ж принципами. Відсутність обґрунтування порушує вимоги як КАС України, так і Положення № 402.
Cуд зазначає, що невмотивоване рішення створює для позивача стан невизначеності, який обмежує його можливість спрогнозувати свою подальшу поведінку та захистити свої права. Оскільки позивач не знає, чому саме його скарга була відхилена. Без чіткого обґрунтування причин відсутності підстав для перегляду постанови ЦВЛК позивач не може ефективно сформулювати аргументи для оскарження рішення, а суд не може переглядати зміст рішення, в якому не зрозуміло правильно, чи ні оцінені факти ЦВЛК, а також з яких саме підстав.
Зі змісту листа Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 12.08.2025 №598/4/19098 не вбачається, що відповідачем було надано оцінку доводам позивача щодо непроведення повного медичного огляду, відсутності в картці обстеження результатів відповідних оглядів і лабораторних досліджень, а також долученому консультаційному висновку спеціаліста від 10.01.2025 та іншим медичним документам. Відповідач обмежився загальним висновком про відсутність підстав для перегляду постанови ВЛК та рекомендацією звернутися до командування військової частини для направлення на новий медичний огляд.
За таких обставин спірний лист не містить достатніх мотивів прийнятого рішення, не дає можливості встановити, які саме обставини та документи були досліджені відповідачем, та не відповідає критеріям обґрунтованості, добросовісності і розсудливості, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.
Суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16 квітня 2025 року у справі №160/31586/23, відповідно до якого перевірка правильності рішення військово-лікарської комісії виключно за медичними показниками не належить до компетенції адміністративного суду. Водночас суд вправі перевірити законність рішення, дій чи бездіяльності ВЛК у частині дотримання процедури їх прийняття. Верховний Суд зазначив, що формальна констатація Центральною військово-лікарською комісією правильності висновку нижчої ВЛК без наведення мотивів відмови у його перегляді не свідчить про належний розгляд скарги, у зв`язку з чим належним способом захисту є зобов`язання ЦВЛК повторно розглянути таку скаргу. 
Застосовуючи наведений висновок до спірних правовідносин, суд зазначає, що у цій справі предметом перевірки є не правильність визначення придатності позивача до військової служби за медичними показниками, а належність розгляду Центральною військово-лікарською комісією його скарги та мотивованість прийнятого за результатами такого розгляду рішення.
Надаючи оцінку обраному позивачем способу захисту та визначаючи належний спосіб відновлення порушеного права, суд виходить із такого.
Суд зазначає, що саме по собі оформлення результатів розгляду скарги листом не свідчить про протиправність дій відповідача. Однак реалізація Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України своїх повноважень щодо перегляду постанов військово-лікарських комісій не може зводитися до формального повідомлення про відсутність підстав для такого перегляду без наведення мотивів прийнятого рішення та без оцінки істотних доводів і документів, поданих заявником.
Верховний Суд у постанові від 16.04.2025 у справі №160/31586/23 зазначив, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу та придатності чи непридатності особи до військової служби належать до дискреційних повноважень військово-лікарських комісій, у зв`язку з чим адміністративний суд не вправі підміняти відповідний орган та самостійно надавати оцінку правильності медичного висновку. Водночас суд уповноважений перевірити законність рішення, дій чи бездіяльності військово-лікарської комісії у частині дотримання процедури його прийняття. У разі коли Центральна військово-лікарська комісія лише констатує правильність висновку нижчої ВЛК, не обґрунтовуючи відмову у його перегляді та не надаючи оцінки поданим особою документам, належним способом захисту є зобов`язання Центральної військово-лікарської комісії повторно розглянути скаргу заявника.
З огляду на наведене суд дійшов висновку, що Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України не забезпечено належного та мотивованого розгляду скарги позивача на постанову військово-лікарської комісії від 03.12.2024 №32/3378. Спірний лист не дає можливості встановити, чи були фактично перевірені доводи позивача, чи досліджені подані ним медичні документи та з яких конкретних мотивів відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду постанови ВЛК.
За таких обставин рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене листом від 12.08.2025 №598/4/19098, не відповідає критерію обґрунтованості, визначеному частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийняте без наведення належних мотивів та без відображення оцінки обставин, які мали істотне значення для розгляду скарги позивача.
Водночас суд не наділений повноваженнями самостійно вирішувати питання щодо правильності визначення стану здоров`я позивача, наявності у нього певних захворювань, відповідності таких захворювань статтям Розкладу хвороб, а також його придатності чи непридатності до військової служби. Так само суд не може наперед визначати результат повторного розгляду скарги або зобов`язувати відповідача прийняти конкретне медичне рішення.
Тому належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути скаргу представника ОСОБА_1 від 01.08.2025 на постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.12.2024 №32/3378, з урахуванням висновків суду, наданням оцінки всім доводам скарги та долученим до неї медичним документам, а також із вирішенням питання про наявність або відсутність підстав для перегляду постанови ВЛК чи направлення позивача на повторний або контрольний медичний огляд.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в зазначений спосіб. У задоволенні позовних вимог у частині, яка передбачає втручання суду у вирішення медичних питань або зобов`язання відповідача прийняти наперед визначене рішення щодо стану здоров`я чи придатності позивача до військової служби, слід відмовити.
Судом не встановлено судових витрат, які б підлягали розподілу.
Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, 

ВИРІШИВ:
Адміністративний ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства Оборони України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133, ЄДРПОУ 08356179) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо не здійснення розгляду скарги на рішення у формі довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 №32/3378 від 03.12.2024 р. стосовно ОСОБА_1 , з метою визначення ступеню придатності до військової служби, та скасувати рішення у формі довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 №32/3378 від 03.12.2024 р.
Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 01.08.2025 на постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.12.2024 №32/3378, з урахуванням висновків суду, наданням оцінки всім доводам скарги та долученим до неї медичним документам, а також із вирішенням питання про наявність або відсутність підстав для перегляду постанови ВЛК чи направлення позивача на повторний або контрольний медичний огляд.
В задоволені решти позовних вимог – відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА