КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 379/2236/25 Головуючий у суді першої інстанції - Разгуляєва О.В. 
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8696/2026 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Верланов С.М., Невідома Т.О., 
секретар Цуран С.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуАкціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на заочне рішення Таращанського районного суду Київської області від 26 січня 2026 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року позивач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (АТ «ПУМБ») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитні договори :
№26258018570497 від 25 грудня 2012 року;
№1001668492701 від 27 серпня 2020 року;
№1001820215301 від 02 березня 2021 року.
Всупереч чинному законодавству та умовам договору, ОСОБА_1 належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитних договорів, в результаті чого станом на 31.10.2024 має заборгованість:
по кредитному договору 26258018570497 від 25 грудня 2012 року в розмірі 63678,80 грн, з яких: 41 289,36 грн - заборгованість за кредитом, 22 389,44 грн - заборгованість за процентами, 0,00 грн - заборгованість за комісією;
по кредитному договору № 1001668492701 від 27 серпня 2020 року в розмірі 46 074,76 грн, з яких: 32 203,99 грн - заборгованість за кредитом; 10,72 грн - заборгованість за процентами; 13 860,14 грн - заборгованість за комісією;
по кредитному договору № 1001820215301 від 02 березня 2021 року в розмірі 19 016,06 грн, з яких: 15 347,89 грн - заборгованість за кредитом; 3,68 грн - заборгованість за процентами; 3664,49 грн - заборгованість за комісією, 
а загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам становить 128 769,62 грн.
Відповідачу направлялись письмові вимоги (повідомлення), однак заборгованість не погашена.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість у вказаному розмірі та судові витрати.
Заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області від 26 січня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість:
- за кредитним договором № 1001668492701 від 27 серпня 2020 року в розмірі 46 074,76 грн, з яких: 32 203,99 грн - заборгованість за кредитом; 10,72 грн - заборгованість за процентами; 13 860,14 грн - заборгованість за комісією;
- за кредитним договором № 1001820215301 від 02 березня 2021 року в розмірі 19 016,06 грн, з яких: 15 347,89 грн - заборгованість за кредитом; 3,68 грн - заборгованість за процентами; 3664,49 грн - заборгованість за комісією.
А всього стягнуто заборгованість по кредитним договорам у розмірі 65 090,82 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» витрати на оплату судового збору у розмірі 1224,48 грн.
Не погоджуючись із таким рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 26258018570497 від 25.12.2012, позивач АТ «ПУМБ» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить заочне рішення Таращанського районного суду Київської області від 26 січня 2026 року в оскаржуваній частині скасувати, увалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що факт укладення між сторонами договору із визначенням усіх його істотних умов підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Вказує, між банком і відповідачем було укладено у письмовій формі договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого на картковий рахунок кредитного ліміту. 
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наданими у якості доказів матеріалами - пропозицією, виписками по рахункам, розрахунком заборгованості.
В частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 1001668492701 від 27 серпня 2020 року та за кредитним договором № 1001820215301 від 02 березня 2021 року рішення суду не оскаржується, тому апеляційному перегляду в цій частині не підлягає.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду не надходив.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд апеляційної інстанції визнав за можливе, розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.
Встановлено, 25 грудня 2012 року відповідач ОСОБА_1 підписав заяву про відкриття рахунку/рахунків, в якій просив відкрити йому рахунок №  НОМЕР_1  та видати платіжну картку НОМЕР_2 (а.с. 20 зворот) та отримав кредитну картку, що підвтерджується розпискою (а.с. 20).
25грудня 2012 року відповідач ОСОБА_1 підписав  також анкету (а.с. 13 зворот) та пропозицію на укладення договору карткового рахунку та договір страхування (оферти) запропонованої Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», в якій зазначалася згода на укладення договору карткового рахунку з відкриттям карткового особового рахунку № НОМЕР_1 та видачі платіжної картки міжнародної платіжної системи Master Card з лімітом овердрафту в сумі 15000,00 грн., зі строком дії- 36 місяців, процентна ставка за користування овердрафтом - 24 % річних, процентна ставка за користування несанкціонованим овердрафтом- 24 % річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,00% (а.с. 15 зворот).
Крім цього, відповідач ОСОБА_1 підписав загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків у ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» в редакції від 27 серпня 2012 року (а.с. 14-15).
Також у матеріалах справи міститься копія пропозиції про зміну Договору карткового рахунку та договору страхування (оферта) від 29 грудня 2014 року про внесення змін до договору карткового рахунку та договір страхування (оферти) від 25.12.2012 №26258018570497, в якій зазначалася згода ОСОБА_1 про надання у кредит коштів (овердрафту) у розмірі 23 600 грн. У вказаній пропозиції було обумовлено, що строк користування овердрафтом становитиме 60 місяців із встановленням процентної ставки за кредитом у розмірі 46% річних зі сплатою заборгованості за графіком (а.с.82 зворот).
Із довідки про збільшення кредитного ліміту на підставі кредитного договору №26258018570497 від 25грудня 2012 року вбачається, що ОСОБА_1 було встановлено кредитний лімітом в сумі 15 000 грн та в подальшому кредитний ліміт був неодноразово збільшений, востаннє - 06 лютого 2019 року до 43 900 грн (а.с.53 зворот).
Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал» (а.с. 76-79).
На підтвердження видачі кредитних коштів за договорами та користування відповідачем кредитними коштами позивач надав виписки по рахунках (а.с.61 зворот - 74).
04 листопада 2024 відповідачу направлено письмову вимогу (повідомлення) про те, що у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за кредитними договорами виникла заборгованість по кредитах станом на 31 жовтня 2024 в сумі 128 769,62 грн, а тому вимагають виконати взяті на себе зобов`язання протягом 30 днів з моменту отримання цього листа (а.с.51).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначено, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень частин 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на підставі договору №26258018570497 від 25 грудня 2012 року. Натомість, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо повернення кредиту.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданих позивачем за кредитним договором №26258018570497 від 25грудня 2012 року , укладеним між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем станом на 31.10.2024 року, заборгованість відповідача становить 63 678,80 грн, з яких: 41 289,36 грн - заборгованість за кредитом, 22 389,44 грн - заборгованість за процентами, 0,00 грн - заборгованість за комісією (а.с.58 зворот- 61).
У суду відсутні підстави вважати, що вказаний розрахунок є необґрунтованим. В свою чергу, відповідач не спростував факт укладення договору на вказаних умовах та отримання коштів. 
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення боргу за договором №26258018570497 від 25 грудня 2012 року, тому ці вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення прострочених платежів за процентами підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вказаної вимоги.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За таких обставин із ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» слід стягнути 7570 грн на відшкодування судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.
Керуючись статтями 141, 365, 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргуАкціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задовольнити.
Заочне рішення Таращанського районного суду Київської області від 26 січня 2026 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором 26258018570497 від 25 грудня 2012 року та в частині стягнення судового збору скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення цих вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором 26258018570497 від 25 грудня 2012 року в розмірі 63 678,80 грн, з яких: 41 289,36 грн - заборгованість за кредитом, 22 389,44 грн - заборгованість за процентами, 0,00 грн - заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у розмірі 6056 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст складено 22 червня 2026 року. 

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома