Справа № 148/3346/25
2/134/476/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
25 травня 2026 року      селище Крижопіль 

Крижопільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді Швець Л.В., 
при секретарі судового засідання Томашенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному проваджені з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні суду селища Крижопіль цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» звернулося в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 01186-08/2025 від 01.08.2025 року у розмірі 51980,00 грн, а також судові витрати по справі.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.08.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 01186-08/2025. Відповідно до умов Договору Позивач надає Відповідачу фінансовий кредит в розмірі 20000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідача зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на та умовах, визначених цим Договором. Кредит наданий на строк 120 днів. Дата надання кредиту 01.08.2025 року. Дата погашення кредиту – 28.11.2025 року. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості. Комісія за видачу кредиту нараховується в сумі 2000,00 гривень. Договір укладений у електронній формі. Позивач виконав зобов`язання за Договором, надавши грошові кошти Відповідачу. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед Позивачем у загальному розмірі 51980,00 гривень, яка складається з: заборгованість по простроченому тілу – 20000,00 гривень; заборгованість по простроченим відсоткам – 19980,00 гривень; заборгованість по простроченій комісії – 2000,00 гривень; заборгованість по штрафам 10000,00 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Стар Файненс Груп». Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість – 51980,00 грн. та судові витрати по справі.
Ухвалою судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2026 року цивільна справа № 148/3346/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передана до Крижопільського районного суду Вінницької області за підсудністю. 
Дана справа надійшла до Крижопільського районного суду 31 березня 2026 року.
Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2026 року було відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
В судове засідання 25 травня 2026 року сторони не з`явились.
Представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначила про слухання справи у її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи у відсутності відповідач до суду не подав. Не надав і відповіді на запитання, які зазначені позивачем в позовній заяві. Судова повістка на судове засідання відповідачу направлялася судом на адресу його останнього відомого зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання. Разом з тим, виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що є належним повідомленням відповідача. 
Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 25 травня 2026 року вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .
Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, судом встановлено, що 01.08.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 01186-08/2025. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 20 000 грн, строком на 120 днів, дата повернення кредиту 28.11.2025 року. 
За користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на задишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 200,00 грн (10% від суми кредиту). 
Згідно з п. 1.6 Договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 441-11хх-хххх-8959 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
ОСОБА_1 електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором Y877 підписав Договір. Заявку-анкету Клієнта на отримання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 01.08.2025 року електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором W845.
Відповідно до квитанції № 820300836 від 01.08.2025 року та листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ОСОБА_1 01.08.2025 року були перераховані кошти в сумі 20000,00 гривень на картку НОМЕР_1 . Факт зарахування суми у 20000,00 гривень підтверджується і інформацією, яка міститься в листі АТ «універсал Банк» від 06.04.2026 року, а саме: на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППП НОМЕР_2 , Банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_3 , та з 31.07.2025 року по 02.08.2025 року було зарахування коштів у сумі 20000,00 гривень.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 01186-08/2025 від 01.08.2025 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 51980,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20 000,00 грн; заборгованість по процентам 19980,00 грн; штрафу 10 000,00 грн, комісії за надання кредиту 2000,00 грн. 
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення частини першої статті 5Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до частин першої та другої статті 6Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд установив, що 01.08.2025 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 01186-08/2025. Вказаний кредитний договір укладений в електронній формі, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами (одноразовим паролем), наявний в матеріалах справи та досліджений судом. Умовами договорів чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, комісію за надання кредиту, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаному розмірі підтверджується матеріалами справи.
ОСОБА_1 не виконав належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором. Заборгованість нарахована в межах строку кредитування.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. 
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 року №16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 5 Правил Кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил. Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил). 
Отже, як вбачається з умов даного Договору про надання споживчого кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» встановлення комісії за надання кредиту в розмірі 2000,00 грн є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів. Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.
Однак суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості по штрафу за вказаним договором.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 нараховано суму боргу з урахуванням штрафу в розмірі 10000,00 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. Щодо стягнення штрафу суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 10000 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають.
З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним кредитного договору № 01186-08/2025 від 01.08.2025 року, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, проценти за користування ним, комісії за надання кредиту, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу 20 000,00 грн; заборгованість по процентам 19980,00 грн, комісії за надання кредиту 2000,00 грн, а разом 41980,00 грн необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача, а у задоволенні решти позовних вимог (суми заборгованості по неустойці в розмірі 10000,00 гривень) необхідно відмовити за безпідставністю.
З огляду на викладене позовну заяву необхідно задовольнити частково в загальному на суму 41980 гривень 00 копійок.
Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно в позовній заяві зазначено, що докази витрат позивача на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжною інструкцією № 4797 від 04.12.2025 року позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково (80,76%), а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (51980,00 гривень), відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1972,48 грн (3 028 х 0,8 х 80,76%).
Керуючись ст. ст. 525-527, 530, 625, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», (код ЄДРПОУ 44022416) - заборгованість за кредитним договором № 01186-08/2025 від 01.08.2025 року у розмірі 41980 (сорок одна тисяча дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок. 
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», (код ЄДРПОУ 44022416) - понесені позивачем судові витрати в розмірі 1972 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят дві) гривні 48 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування сторін.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», код ЄДРПОУ 44022416, юридична адреса: м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30-В, 01350.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 25 травня 2026 року.

Суддя