печерський районний суд міста києва

Справа № 757/3024/26-к
пр. 1-кп-21/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.04.2026 Печерський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026100060000027 від 07.01.2026, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василькова, громадянина України, з вищою освітою, сімейний стан: розлученого, на утриманні якого перебуває малолітня дитина, офіційного не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 в невстановлений час та дату, але не пізніше 14 год. 53 хв. 07 січня 2026 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, при невстановлених слідством обставинах, придбав предмет схожий на холодну зброю - кастет який помістив в сумку, яку мав при собі та діючи умисно, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ №?622 від 21.08.1998, почав носити при собі без передбаченого законом дозволу.
07.01.2026 о 14:53 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бойчука, 11-А, поліцейським Печерського УП ГУНІ у м. Києві виявлено та зупинено ОСОБА_4 , який при собі незаконно носив предмет ззовні схожий на кастет.
07.01.2026 в період часу з 16:38 по 16:59 год. за адресою: м. Київ, вул. Бойчука, 11-А, в ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, здійснено особистий обшук останнього в результаті проведення якого у ОСОБА_4 , в сумці чорного кольору, яку він мав при собі, було виявлено та наданий на дослідження кастет відповідно до висновку експерта №CE-19/111-26/882-Х3 від 08.01.2026 відноситься до холодної зброї. Також згідно вказаного висновку наданий на дослідження кастет, відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразилися у носінні кастету без передбаченого законом дозволу, обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, підтвердив місце, спосіб, час, мету вчинення злочину. Щиро кається, до скоєного ставиться осудно в свою сторону.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останнім змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції. Зважаючи на те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, покази обвинуваченого суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам, які встановлені судом.
Прокурор  ОСОБА_3 у судовому засіданні просила визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, просив призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 263 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, тобто в носінні кастету без передбаченого законом дозволу.
Санкцією ч. 2 ст. 263 КК України передбачено покарання за вчинення кримінального правопорушення, у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або пробаційним наглядом на строк від двох до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до трьох років
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, зобов?язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, а також сукупність всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, а також має місце реєстрації та проживання.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття та активне сприяння розслідуванню, шляхом надання викривальних показів на стадії досудового розслідування та в суді.
У відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не встановлено.
Враховуючи обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 яка істотно знижує ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, що виразилося у його відвертому визнанні вини у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку прокурора, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу.
Підстав для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 263 КК України, у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовано.
Арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України виключно за матеріалами наданими прокурором.
Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави, документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 370, 374, 393-395, 532 КПК України, ст. ст. 65-66, ч. 2 ст. 263 КК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 (сімнадцять тисяч) грн.
Роз`яснити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що несплата штрафу за відсутності підстав для розстрочки його виплати тягне за собою наслідки, передбачені ч. 5 ст. 53 КК України.
Речові докази:
- кастет, який поміщено до сейф-пакета №3597093, та який перебуває у камері зберігання речових доказів Печерського УП ГУНП у м. Києві (квитанції №4573), після набрання вироком законної сили, - знищити;
- телескопічну дубинку, яка не являється холодною зброєю, яку поміщено до сейф-пакету №3597094, та яка перебуває у камері зберігання речових доказів Печерського УП ГУНП у м. Києві (квитанції №4574), після набрання вироком законної сили, - знищити.
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта:
- за проведення судової експертизи холодної зброї (висновок від 08.01.2026 №СЕ-19/111-26/882-ХЗ) у розмірі 1 337, 10 грн;
- за проведення судової експертизи холодної зброї (висновок від 08.01.2026 №СЕ-19/111-26/883-ХЗ) у розмірі 1 337, 10 грн.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Печерський районний суд м. Києва.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1