справа № 156/67/26
Провадження № 2/156/196/26
рядок статзвіту 38

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2026 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
з секретарем судового засідання Степанець Т.В.,
за відсутності учасників справи, 
розглянувши в режимі відкритих судових засідань у залі суду № 1 у сел. Іваничі Волинської області цивільну справу (в порядку спрощеного позовного провадження) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за договором кредитної лінії в межах суми 25115,66 грн.,
ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції сторони позивача
1.1. Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі – ТОВ, позивач) ОСОБА_2 звернувся 26.01.2026 до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії в межах суми 25115,66 грн.. Згадана позовна заява надійшла до суду 26.01.2026 (вх. № 307/2026).
1.2. Представник ТОВ у поданій позовній заяві зазначає, що 08.10.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 696377398. На підставі цього договору відповідач отримав від ТОВ кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності та взяв на себе зобов`язання повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом згідно з досягнутою угодою. 
1.3. Кредитодавець належним чином виконав зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти в сумі 3500,00 грн., а в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума отриманих ОСОБА_1 у кредит коштів становить 22 000 грн.
1.4. Первісним кредитором надані ОСОБА_1 кошти в розмірі, обумовленому договором. Натомість відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за цим договором щодо повернення коштів кредитодавцеві. 
1.5. Крім того, 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Згодом, 23.02.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 23/0224-01. У подальшому, 15.07.2025 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивачем укладено договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
1.6. Відповідно до реєстру боржників від 15.07.2025 за договором факторингу від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25115,66 грн.
1.7. Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є правонаступником ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (як первісного кредитора) за договором кредитної лінії від 08.10.2021 № 696377398, за котрим ОСОБА_1 повинен повернути позичені кошти.
1.8. У зв`язку з неповерненням коштів ОСОБА_1 представник позивача звертається до суду за захистом порушеного права юридичної особи, просить стягнути з відповідача на підставі договору кредитної лінії від 08.10.2021 № 696377398 кошти: 21998,71 грн. основної суми боргу, 3116,95 грн. заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, а всього – 25115,66 грн..
1.9. Позивача суд належним чином повідомив про дату, час та місце розгляду справи судом, позивач не направив уповноваженого представника для участі в судовому засіданні. Представник позивача Поляков О.В. (діє як керівник юридичної особи) у тексті позовної заяви висловив клопотання щодо здійснення розгляду цивільної справи № 156/67/26 без участі такого представника, також представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (за наявності передбачених законом підстав).
2. Стислий виклад позиції сторони відповідача
2.1. Згідно з довідкою відділу «ЦНАП» Іваничівської селищної ради від 27.01.2026, наданою на запит суду, відповідач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
2.2. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача рекомендованою поштовою кореспонденцією були направлені копія позовної заяви (з додатками), судові повістки, згадані відправлення повернуті на адресу суду відділенням АТ «Укрпошта» з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою».
2.3. Крім того, відповідача було повідомлено про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті «Судова влада України», відповідач для участі в судовому розгляді справи не прибув, про наявність поважних причин для цього суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, будь-які заяви (клопотання) від ОСОБА_1 до суду не надходили.
2.4. Згідно з ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
2.5. Оскільки у справі № 156/67/26 всі згадані умови дотримані, суд в ухвалі від 21.05.2026 прийняв рішення про здійснення заочного розгляду справи за правилами гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України.
3. Заяви (клопотання) сторін; інші процесуальні дії у справі
3.1. Ухвалою судді від 29.01.2026 позовна заява ТОВ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в межах суми 25115,66 грн. прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання у справі на 13.03.2026 на 10 год 30 хв.
3.2. Ухвалою суду від 13.03.2026 з причини неявки відповідача судове засідання щодо розгляду справи № 156/67/26 було відкладено на 15.04.2026 на 11 год 00 хв, про що повідомлені сторони. Цією ж ухвалою суду продовжено строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - до 15.04.2026.
3.3. Ухвалою суду від 15.04.2026 з причини неявки відповідача судове засідання щодо розгляду справи № 156/67/26 було відкладено на 21.05.2026 на 11 год 00 хв, про що повідомлені сторони. Цією ж ухвалою суду витребувано з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" докази, що містять банківську таємницю та продовжено строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - до 21.05.2026.
3.4. Будь-які додаткові заяви (клопотання) від учасників справи № 156/67/26 до суду не надходили.
4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами в справі
4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згаданий принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
4.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 
4.4. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.
4.5. Між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії від 08.10.2021 № 696377398. За цим договором відповідач отримав від ТОВ кредит в розмірі 3500,00 грн., проте в подальшому збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна коштів, отриманих відповідачем від первісного кредитора, становить 22000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора "MNV4G2U2". Перед укладенням Кредитного договору Відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім?я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід?ємною частиною Кредитного договору. ОСОБА_1 отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору, надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Отже, саме Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна. 
4.6. Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 на підставі договору кредитної лінії від 08.10.2021 № 696377398 становить: 21998,71 грн. основної суми боргу, 3116,95 грн. заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, а всього – 25115, 66 грн. 
4.7. Крім того, судом установлено. що 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Згодом, 23.02.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 23/0224-01. У подальшому, 15.07.2025 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивачем укладено договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
4.8. Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є правонаступником ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (як первісного кредитора) за договором кредитної лінії від 08.10.2021 № 6963377398, за котрим ОСОБА_1 повинен повернути позичені кошти.
4.9. Сторони не надали будь-яких інших доказів задля підтвердження їхніх позицій щодо предмету та підстав позову у справі № 156/67/25.
5. Оцінка суду
5.1. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги по суті, суд дійшов таких висновків.
5.2. Як передбачено ст.11 Цивільного кодексу (ЦК) України, підставою виникнення цивільних правовідносин є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
5.3. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК.
5.4. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.  Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
5.5. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
5.6. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
5.7. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
5.8. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
5.9. Норми ч.5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (зі змінами) передбачають, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
5.10. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
5.11. На підтвердження існування договірних відносин між ОСОБА_1 (як позичальником) та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (як первісним кредитором) позивачем у справі були надані договір кредитної лінії від 08.10.2021 № 696377397, Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора "MNV4G2U2". Перед укладенням Кредитного договору Відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім?я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід?ємною частиною Кредитного договору. ОСОБА_1 отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору, надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Відповідач у справі не оспорює факту укладення між ним та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитного договору, отримання ним позичених коштів на суму 3500,00 грн., а в подальшому збільшив суму кредиту. Як убачається з матеріалів справи, перерахування коштів у сумі, визначеній умовами кредитного договору, первісним кредитором здійснювалось на реквізити банківської картки № НОМЕР_1 , котру ОСОБА_1 зазначив у заявці на отримання кредиту. 
5.12. Отже, суд вважає доведеним той факт, що між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виникли зобов`язання із договору кредиту, відповідач отримав від первісного кредитора кошти на загальну суму 22000,00 грн., однак свої зобов`язання щодо повернення коштів за цим договором не виконував належним чином.
5.13. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
5.14. Як встановлено судом, 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Згодом, 23.02.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 23/0224-01. У подальшому, 15.07.2025 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивачем укладено договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Вказані договори передбачають відступлення за плату первісним кредитором новим кредиторам права вимоги до третіх осіб – боржників, у тому числі до ОСОБА_1 .
5.15. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки між сторонами існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, позичальником не виконані у повному обсязі зобов`язання перед кредитодавцем (первісним кредитором), кошти, отримані в кредит, в обумовлений строк відповідачем добровільно не повернуті, новий кредитор (як правонаступник ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») має право на отримання від позичальника ОСОБА_1 основного боргу за кредитом у розмірі 22000,00 грн..
5.16. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 , позивач, крім заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
5.17. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Отже, ТОВ має право на стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 3116,95 грн. (згідно з розрахунками, стороною позивача).
5.18. З огляду на це, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 08.10.2021 № 696377398 кошти: 21998,71 грн. основної суми боргу, 3116,95 грн. заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, а всього – 25115,66 грн. Тому позовні вимоги ТОВ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.
6. Розподіл судових витрат між сторонами
6.1. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
6.2. Сторона позивача заявила про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору, в розмірі 2662,40 грн., що підтверджено копією платіжної інструкції від 23.01.2026 № 33844 про перерахування коштів через ПрАТ «АКОРДБАНК».
6.3. Крім того, сторона позивача стверджує про наявність понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.. На підтвердження таких витрат позивачем надані до суду: копія договору від 20.08.2025 № 20/08/25-01, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та Адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ», копія додаткової угоди до договору від 01.09.2025 № 25770985951 з приводу юридичного супроводу адвокатом справ щодо боржників – фізичних осіб у судах України, копія акта прийому –передачі наданих адвокатом послуг від 29.12.2025.
6.4. Відповідач ОСОБА_1 , не повідомляв суд про наявність понесених ним судових витрат, повязаних з розглядом цивільної справи № 156/67/26.
6.5. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
6.6. Оскільки рішенням суду від 21.05.2026 у справі № 156/67/26 вимоги майнового характеру ТОВ до ОСОБА_1 були задоволені повністю, то суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн..
6.7. Разом з тим, положення ч.4 ст. 137 ЦПК України визначають, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
6.8. При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч.4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19).
6.9. Така позиція кореспондується з підходом до вирішення питань щодо компенсації витрат стороні процесу, висловленим у п.154 рішення Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), заява № 58442/00 («Відшкодовуються лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму»).
6.10. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 року у справі № 904/8478/16).
6.11. З урахуванням наведеного, суд бере до уваги складність справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, ціну позову, зважає на те, що матеріали справи не містять великої кількості документів, необхідних для дослідження, ці матеріали фактично перебували у розпорядженні сторони позивача, збирання матеріалів не вимагало від адвоката значних витрат часу, у цивільних спорах такого характеру судова практика є досить сталою, необхідності вивчення значної кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадженя, адвокат не брав безпосередньої участі у судових засіданнях щодо розгляду справи № 156/67/26. Суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. Тому суд дійшов висновку про необхідність компенсувати з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 4000,00 грн..

Керуючись ст. 3, 11, 13, 15, 16, 207, 509, 512, 514, 526, 527, 530, 639, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за договором кредитної лінії – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» на підставі договору кредитної лінії від 08.10.2021 № 696377398 кошти: 21998,71 грн. основної суми боргу, 3116,95 грн. заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, а всього – 25115 (двадцять п`ять тисяч сто п`ятнадцять) гривень 66 копійок. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст цього рішення суду виготовлений 25.05.2026. 

Учасники справи:
1)позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 42986956; юридична адреса: вул. Юрія Поправки, буд. 6, к. 13, м. Київ, Україна, поштовий індекс 02094);
2)відповідач – ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Головуючий у справі суддя А.Є. Бєлоусов