ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/12357/24 пров. № А/857/27749/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого судді Глазька С.М.,
суддів Димарчук Т.М., Шавеля Р.М.,
з участю секретаря судового засідання Михалюк М.Ю.
представника позивача Тарасенко Д.Ю.
представника відповідача Горбонос І.К.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2026 року з питань прийняття звіту про виконання судового рішення (головуючий суддя Лунь З.І., м. Львів) у справі № 380/12357/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (далі – ГУ ДМС, відповідач), в якому просила визнати протиправною відмову відповідача прийняти у неї декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації; зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у неї декларацію про відмову від іноземного громадянства від 30 квітня 2024 року замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства від 30.04.2024 замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року залишено без змін
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року заяву представниці позивачки, адвоката Дар`ї Тарасенко, про зобов`язання подати звіт в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії задоволено. 
Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області надати суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі №380/12357/24 у 50-денний строк з дня отримання цієї ухвали.
11 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою заміну відповідача (боржника) у справі №380/12357/24 на його правонаступника - Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби (код ЄДРПОУ 45870769).
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року заяву про заміну сторони (боржника) її правонаступником задоволено. Замінено відповідача (боржника) у справі №380/12357/24 на його правонаступника - Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби ( код ЄДРПОУ 45870769). 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2025 зупинено провадження по встановленню судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 у справі №380/12357/24 до набрання законної сили судовим рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду за наслідком розгляду апеляційної скарги Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2025.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року провадження у справі №380/12357/24 поновлено та продовжено розгляд заяви по встановленню судового контролю у справі №380/12357/24.
Ухвалою суду від 05 лютого 2026 року суд постановив зобов`язати Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби надати суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі № 380/12357/24 у 50-денний строк з дня отримання цієї ухвали.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року прийнято звіт Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №380/12357/24 та зобов`язано Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби надати суду звіт про повне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №380/12357/24 у 30-денний строк з дня отримання цієї ухвали.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2026 року прийнято звіт Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі № 380/12357/24.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що Західне міжрегіональне управління ДМС України вчинило всі необхідні та залежні від нього дії, спрямовані на виконання резолютивної частини рішення суду у справі №380/12357/24. Суд також встановив, що обов`язок боржника полягав виключно у зобов`язанні прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства від 30.04.2024 року замість документа про припинення громадянства російської федерації. Факт фізичного прийняття та розгляду цієї декларації підтверджується матеріалами справи. Стосовно подальшої відмови боржника у видачі позивачці довідки про реєстрацію її громадянином України (оформленої листом №X-226/6/4601-26/4601.11.1-389-26 від 29 квітня 2026 року), суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави такої відмови ґрунтуються на положеннях нового Закону України № 4502- IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення реалізації права на набуття та збереження громадянства України» та оновленого Порядку №215, які набрали чинності 16 січня 2026 року. Суд зазначив, що вказані обставини та правомірність дій ДМС щодо застосування нового законодавства не стосуються предмета спору у межах даної справи, а боржник у цих правовідносинах діяв відповідно до своїх дискреційних повноважень. Відтак, суд констатував повне виконання рішення суду та відсутність підстав для продовження судового контролю.
Не погодившись із постановленою ухвалою її оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нову постанову, якою відмовити у прийнятті звіту про виконання рішення та встановити новий строк для подачі звіту протягом 20 днів з дня отримання судового рішення. Також просить накласти штраф на керівника Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року не можна вважати виконаним повністю, оскільки формальне прийняття міграційною службою декларації про відмову від іноземного громадянства без вжиття подальших дій не відновлює порушене право позивача. 
Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не враховано відсутність в матеріалах справи доказів вчинення дій, які могли б підтвердити факт прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Представник позивача, яка приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції наполягала на задоволенні апеляційної скарги.
В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін з наступних підстав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Вказані конституційні положення знайшли своє відображення у відповідних нормах КАС України.
Так, відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
За змістом статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 – 382-3 і 383 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За змістом частини першої статті 382 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
Частиною другою цієї ж статті передбачено, що за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до положень КАС України, що стосуються судового контрою за виконанням судового рішення визначено, що судовий контроль здійснюється виключно в межах перевірки виконання чітко визначеного зобов`язання, покладеного на боржника судовим рішенням.
Резолютивна частина рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року містила вимогу виключно зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства від 30.04.2024 замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Так, матеріалами справи встановлено, що після постановлення Львівським окружним адміністративним судом ухвали від 31 березня 2026 року про відмову у прийнятті звіту, на адресу відповідача надійшла заява ОСОБА_1 від 06 квітня 2026 року щодо оформлення довідки про реєстрацію особи громадянином України для оформлення паспорта громадянина України. Відповідач на виконання рішення суду, листом № Х-226/6/4601-26/4601.11.1-389-26 від 29 квітня 2026 року розглянув заяву ОСОБА_1 та прийняв рішення про відмову у видачі заявниці довідки про реєстрацію особи громадянином України для оформлення паспорта громадянина України.
Позивачу також було запропоновано подати документальне підтвердження належності до вказаної категорії іноземців, з метою реалізації права до 16 липня 2026 року подати декларацію про відмову від іноземного громадянства та визнання себе лише громадянином України замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що предметом спірних правовідносин у даній справі було лише право позивача на подання декларації про відмову від іноземного громадянства та дії/бездіяльність міграційного органу щодо її прийняття.
Відповідно вимога щодо видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України для подальшого оформлення паспорта громадянина України після прийняття від позивачки декларації про відмову від іноземного громадянства не входили до обсягу позовних вимог у даній справі та відповідно судом не вирішувались.
На підставі наведеного судова колегія відхиляє покликання апелянта на обов`язок відповідача з урахуванням висновків суду забезпечити йому можливість оформити паспорт громадянина України шляхом оформлення на його ім`я довідки про реєстрацію особи громадянином України, в якій зазначено, що вона є підставою для оформлення паспорта громадянина України.
Що стосується покликань апелянта на те, що лист-відмова від 29 квітня 2026 року свідчить про триваюче порушення прав та на протиправне застосування Закону України № 4502- IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення реалізації права на набуття та збереження громадянства України» до спірних правовідносин, суд зазначає наступне.
Лист Західного міжрегіонального управління ДМС України від 29 квітня 2026 року є новим індивідуально-правовим актом, прийнятим за результатами розгляду нового звернення позивача від 06 квітня 2026 року. Ця відмова виникла у зв`язку з оцінкою міграційною службою відповідності статусу позивача новим вимогам Закону України № 4502- IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення реалізації права на набуття та збереження громадянства України» (далі - Закон України № 4502-ІХ), яким запроваджено новий алгоритм та умови набуття громадянства.
Оскільки Закон № 4502-IX встановив нові матеріально-правові умови, а зазначений лист є новим актом індивідуальної дії, перевірка його законності виходить за межі судового контролю у даній справі.
Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права на судовий захист шляхом оскарження листа-відмови від 29 квітня 2026 року шляхом подання нового адміністративного позову.
Колегія суддів наголошує, що в межах процедури судового контролю, передбаченої статтею 382 КАС України, суд правомочний оцінювати лише факт виконання або невиконання суб`єктом владних повноважень вимог первісного судового рішення.
Окрім того, у ході апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали в судовому засіданні представник позивача визнала обставину фактичного прийняття відповідачем декларації, яка зазначена у рішенні суду від 18.09.2024 у справі №380/12357/24. Заперечуючи факт виконання судового рішення, представник позивача в судовому засіданні зазначила, що належним результатом виконання рішення суду від 18.09.2024 у справі № 380/12357/24 може бути виключно видача довідки про реєстрацію особи громадянином України для подальшого оформлення паспорта громадянина України. Разом з тим, представник позивача визнала, що вказана вимога та відповідний етап адміністративної процедури (видача довідки) не були предметом позову та судового розгляду у справі № 380/12357/24.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що такі обставини не можуть свідчити про протиправну бездіяльність боржника або ухилення від виконання судового рішення, оскільки покладений на нього обов`язок щодо прийняття декларації виконано в повному обсязі в межах повноважень.
Окрім цього, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство України не передбачає автоматичного та безумовного документування особи довідкою про реєстрацію особи громадянином України виключно на підставі факту прийняття міграційним органом декларації про відмову від іноземного громадянства. Видача такої довідки є самостійним етапом тривалої адміністративної процедури, що регулюється спеціальними нормативно-правовими актами і потребує проведення окремих перевірочних дій з боку суб`єкта владних повноважень. Відтак, неотримання позивачем вказаної довідки станом на момент розгляду звіту не може слугувати єдиним чи обов`язковим правовим критерієм для висновку про невиконання відповідачем судового рішення від 18.09.2024, яким міграційну службу було зобов`язано вчинити конкретно визначену дію - прийняти декларацію.
Відтак, зі змісту звіту про виконання рішення суду видно, що боржник вчинив всі дії спрямовані на його виконання та діяв відповідно до своїх дискреційних повноважень.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для прийняття звіту про виконання рішення у справі №380/12357/24.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм права.
Колегія суддів наголошує, що у межах процедури судового контролю оцінці підлягає виключно стан виконання конкретного обов`язку, покладеного судом на відповідача в резолютивній частині рішення. Процесуальний інститут судового контролю не може використовуватись як інструмент для висунення нових вимог чи розширення кола прав позивача, які не були предметом судового розгляду та не відображені в остаточному судовому рішенні. Суд та сторони зв`язані межами рішення суду (яке набрало законної сили), а отже, будь-які спроби розширити межі захисту або ініціювати оцінку дій відповідача щодо етапів адміністративної процедури, які не охоплювалися первісним позовом, є безпідставними.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при постановлені оскаржуваної ухвали суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 370, 382 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2026 року з питань прийняття звіту про виконання судового рішення у справі № 380/12357/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	С. М. Глазько 	
судді	 	Т. М. Димарчук 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 03.07.26