ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 160/10025/25
адміністративне провадження № К/990/13956/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №160/10025/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 (головуючий суддя Чередниченко В.Є., судді Іванов С.М., Шальєва В.А.) 
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. 07.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та ГУ ПФУ в Кіровоградській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 15.10.2024 №912410196433, яким йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити йому як судді у відставці перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, виходячи з суми суддівської винагороди станом на 01.01.2024, зазначеної в довідці-розрахунку від 07.10.2024 №Б-с-1343, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (далі - ТУ ДСА України в Дніпропетровській області), та здійснити виплату перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01.01.2024.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач доводив, що у зв`язку зі зміною законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб він набув право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із складовими суддівської винагороди, визначених у довідці, складеній ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.
Обставини справи
3. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
4. Згідно із записами в трудовій книжці позивача він мав стаж роботи понад 32 роки та працював на посаді судді:
- з 21.05.1984 до 09.04.1990 народним суддею Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська;
- з 10.04.1990 до 19.04.2000 заступником голови, суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська;
- з 20.04.2000 до 13.08.2000 суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська;
- з 14.08.2000 до 02.06.2004 заступником голови, суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська;
- з 03.06.2004 до 17.05.2016 головою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська;
- з 17.05.2016 до 20.09.2016 суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.
5. У зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2024 був встановлений у розмірі 3028,00 грн, ОСОБА_1 звернувся до ТУ ДСА України в Дніпропетровській області із заявою про видачу довідки щодо розміру суддівської винагороди з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
6. 07.10.2024 позивач отримав від ТУ ДСА України в Дніпропетровській області довідку-розрахунок від 07.10.2024 №Бс-1343 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці, у якій зазначено, що на 01.01.2024 суддівська винагорода судді, який здійснює повноваження без врахування обмежень встановлених Законом України від 09.11.2023 №3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (далі - Закон №3460-IX), складає 185 313,60 грн, у тому числі: посадовий оклад 109008,00 грн; доплата за вислугу років (70%) 76305,60 грн. 
7. 09.10.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додав довідку-розрахунок від 07.10.2024 №Бс-1343 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024.
8. Розглянувши цю заяву позивача, відділ перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийняв рішення від 15.10.2024 №912410196433 (реєстраційний номер від 17.10.2024 №18052/03-16), яким відмовив позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці.
9. За змістом цього рішення, підставою відмови позивачу в проведені перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці зазначено те, що довідка-розрахунок від 07.10.2024 №Бс-1343 не відповідає додатку 2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, (далі - Порядок №3-1); у довідці зазначено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн, що суперечить вимогам Закону №3460-IX, яким передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, встановлено у розмірі 2102,00 грн; довідка не містить підстави видачі.
10. Позивач, уважаючи порушеним своє право на отримання перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді, звернувся до суду з цим позовом.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції
11. Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 17.06.2025 позов задовольнив. 
12. Ухвалюючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII). Норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватись не можуть. 
13. Суд першої інстанції також зауважив, що Закон №3460-IX не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.
14. На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність заміни гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня відповідного року, на іншу розрахункову величину, яка Законом №1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн). 
15. Відтак, з огляду на підтверджену довідкою зміну розміру складових суддівської винагороди, визнав беззаперечним право позивача на розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із складових, визначених у цій довідці, а тому визнав протиправним оспорюване рішення відповідача-1. 
16. Крім того, проаналізувавши приписи Порядку №3-1, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму право позивача на перерахунок пенсії виникло з 01.01.2024, відтак задовольнив у повному обсязі позовні вимоги позивача, звернені до відповідача-2. 
17. Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 25.02.2026 скасував рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 та ухвалив у цій справі нову постанову, якою в задоволенні позову відмовив повністю.
18. Суд апеляційної інстанції обґрунтував своє рішення тим, що приписами Закону №3460-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 грн саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді, тож ця величина не є відмінною від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, тому немає підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача. До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов, врахувавши правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо критерію застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів (2102,00 грн), починаючи із 2021 року, висловлену в постанові від 24.04.2025 у справі №240/9028/24.
19. Крім того, суд апеляційної інстанції зауважив, що видана ТУ ДСА України в Дніпропетровській області довідка від 07.10.2024 №Б-с-1343 не є безумовною підставою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, оскільки для такого перерахунку мають бути виключно законні підстави.
Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог
20. Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
21. На обґрунтування касаційної скарги представниця позивача доводить, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 135, частини четверту та п`яту статті 142 Закону №1402-VIII, статтю 7 Закону №3460-IX без урахування висновку щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.02.2026 у справі №200/2309/25, згідно з яким для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі, встановленому законом про Державний бюджет України на відповідний рік, тому в разі його збільшення порівняно з попереднім роком з 01 січня наявні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
22. Водночас представниця позивача зазначає про необхідність відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.04.2025 у справі №240/9028/24, який застосував суд апеляційної інстанції, оскільки вважає, що він не відповідає частині другій статті 130 Конституції України, а тому у цій справі застосовуватися має саме висновок Верховного Суду, викладений постанові від 17.02.2026 у справі №200/2309/25. 
23. Позиція інших учасників справи
24. Відповідачі правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалися.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
25. Касаційна скарга позивача надійшла до Верховного Суду 27.03.2026.
26. Верховний Суд ухвалою від 08.04.2026 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував із Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/10025/25.
27. Справа №160/10025/25 надійшла до Верховного Суду 13.04.2026.
28. Ухвалою Верховного Суду від 13.05.2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів.
29. Під час касаційного розгляду цієї справи учасники справи клопотань не заявили.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи
30. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
32. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з визначених у статті 341 КАС України меж касаційного перегляду, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах та дотримання процесуальних норм, виходить із такого.
33. Спір у цій справі стосується питання наявності підстав для перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з огляду на збільшення з 01.01.2024 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028,00 грн.
34. Питання, яке позивач передав на вирішення суду касаційної інстанції у цьому касаційному провадженні, стосується необхідність відступу від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2025 у справі №240/9028/24.
35. Частиною першою статті 8 Конституції України гарантовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
36. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, а також форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
37. Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
38. У преамбулі Закону №1402-VIII зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
39. Статтею 4 Закону №1402-VIII унормовано, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
40. Питання виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці врегульоване статтею 142 Закону №1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
41. Відповідно до частини першої статті 135 Закону №1402-VІІI суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативними актами.
42. Так, згідно із частиною третьою статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.
43. Частиною третьою статті 4 Закону України від 15.07.1999 №966-XIV «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
44. За змістом статті 7 Закону № 3460-IX, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, з 01.2024 встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 гривні.
45. Водночас вказана норма передбачала й те, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2024 становить 2102 гривні (абзац п`ятий).
46. У питанні застосування наведених норм права в правовідносинах, побідних до тих, що склалися у розглядуваній справі, Верховний Суд послідовно підтримує висновки, висловлені у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 17.02.2026 у справі №200/2309/25, згідно з якими для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі, встановленому законом про Державний бюджет України на відповідний рік, тому в разі його збільшення порівняно з попереднім роком з 01 січня наявні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (див. постанови Верховного Суду від 11.03.2026 у справі №440/559/25, 16.03.2026 у справі №380/19912/24, від 25.03.2026 у справі №340/519/25, від 08.04.2026 у справі №340/1792/25, від 30.04.2026 у справі №440/12533/24 та інш.).
47. Підстав для відступу від такої усталеної правової позиції під час розгляду цієї справи Верховний Суд не знаходить.
48. Крім того, у постанові від 17.02.2026 у справі №200/2309/25 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зазначив про нералевантність спірним правовідносинам правовідносин та фактичних обставин у справі №240/9028/24, на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2025 у якій суд апеляційної інстанції посилався на підтвердження своєї позиції щодо застосування положень статті 135 Закону №1402-VIII та статті 7 Закону № 3460-IX. Так, у справі №240/9028/24 спірні правовідносини стосувались проведення розрахунку при звільненні та виключенні зі штату судді Вищого адміністративного суду України, зокрема обрахунку розміру суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення та вихідної допомоги у зв`язку з відставкою судді.
49. Натомість у справі №200/2309/25, як і в розглядуваній справі, предмет спору стосується перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді місцевого суду у відставці, а саме наявності підстав для здійснення такого перерахунку з огляду на зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на перше січня 2024 року.
50. Відмінність спірних правовідносин та фактичних обставин у справі №240/9028/24 та у справі, що розглядається, виключає можливість застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у її постанові від 24.04.2025 у зазначеній справі, під час вирішення спору у цій справі. Відповідно немає й підстав для відступу від правових висновків Великої Палати Верховного Суду у зазначеній справі.
51. З огляду на викладене Верховний Суд погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, виходячи з суми суддівської винагороди станом на 01.01.2024, зазначеної в довідці-розрахунку ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 07.10.2024 №Б-с-1343.
52. Інші доводи касаційної скарги, зважаючи на наведені мотиви, в контексті обставин цієї справи визначального значення не мають, а тому їх докладний аналіз не є доцільним
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
53. Частиною першою статті 352 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
54. З огляду на викладені вище у цій постанові мотиви Верховний Суд уважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 скасувати, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 залишити в силі.
Судові витрати
55. Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
56. За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа
57. Матеріалами справи підтверджено, що позивач сплатив за подання касаційної скарги 1937,92 грн, що підтверджується квитанцією від 27.03.2026 №8994-1957-6924-2632.
58. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання касаційної скарги до суду в розмірі 1937,92 грн за рахунок відповідачів і рівних частинах по 968,96 грн.
Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 скасувати.
3. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі №160/10025/25 залишити в силі.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20632802) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на сплату судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійки).
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21910427) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на сплату судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійки).
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач	 	 	Н. В. Шевцова	
Судді: 	 	 	С. Г. Стеценко	
 	 	 	Л. В. Тацій	
Відповідно до частини третьої статті 355 Кодексу адміністративного судочинства України постанову оформила суддя Л. В. Тацій.