Справа № 159/4030/25
Провадження № 2/159/99/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 316583 від 23.02.2022 року в розмірі 11359 грн., що складається з: 5000 грн. –заборгованості за тілом кредиту, 6359 грн. – заборгованості за процентами, а також судові витрати в розмірі 3028 грн. 
Позов обґрунтовано тим, що 23 лютого 2022 року між первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 316583 у формі електронного документа з використання електронного підпису одноразового ідентифікатору, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 5000 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів, шляхом переказу коштів на її платіжну карту. 
29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 29022024, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 316583 від 23 лютого 2022 року. 
Незважаючи на належне виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, до якого перейшло право вимоги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором.
З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 11359 грн. та понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 грн. 
Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.07.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Одночасно, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подала.
Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що 23.02.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 316583 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Підписанням договору позики відповідач підтверджує, що вона ознайомилася на відповідному сайті позикодавця з повною інформацією щодо його послуг.
Згідно з умовами договору позичальник отримала кредит у розмірі 5000 грн. на строк 30 днів (пункти 1.3., 1.4. договору). 
У п.п.2.1 договору вказано, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Відповідач також була ознайомлена із графіком платежів за кредитним договором (додаток 1 до кредитного договору) та паспортом споживчого кредиту, які підписала електронним підписом, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (пункт третій частини першої статті 3 ЦК України).
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Судом встановлено, що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.
Обставини щодо успішної транзакції кредитних коштів у сумі 5000 грн. від ТОВ «Селфі Кредит» відповідачу ОСОБА_1 на її картковий рахунок № НОМЕР_2 підтверджено інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 19.05.2025 року.
Вказані докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» свого обов`язку щодо надання коштів відповідачу ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 316583 від 23.02.2022.
Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами ОСОБА_1 суду надано не було.
Відповідно до статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За частиною першою статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Як встановлено судом, 29.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 29022024, згідно умов якого клієнт відступив фактору права вимоги за укладеним кредитним договором згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 316583, що підтверджується реєстром боржників за указаним договором факторингу від 29.02.2024 року (порядковий № 837).
Згідно долученого до справи договору, за яким відступлено право вимоги боргу за вказаним кредитним договором, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржника.
Вказаний договір факторингу, що містить підписи уповноважених представників сторін та скріплений печатками, підтверджує належний перехід прав вимоги від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Договір факторингу є чинним, оскільки його дійсність ніким не оспорено, а тому він підлягає виконанню.
Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до п.1.4, п. 1.5 кредитного договору, сторони погодили строк кредиту - 30 днів, з можливістю продовження на умовах, визначених розділі 4 цього договору, тип процентної ставки — фіксована.
Пунктом 1.5.1 кредитного договору передбачено, що стандартна процента ставка складає 1,90 %.
Згідно з розрахунком заборгованості, сформованим первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит», заборгованість відповідача за період з 23.02.2022 по 09.11.2022 становить 11359 грн., яка складається з: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6359 грн. – заборгованості за процентами. 
Позивач додатково проценти та штрафні санкції не нараховував.
Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами.
Відповідач, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, не спростувала розрахунок заборгованості, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження повернення позивачу отриманих в кредит коштів та сплати нарахованих процентів за користування кредитними коштами.
Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 11359 грн.
Крім цього, згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст.626,629,1048, 1054, 1055,1077,1078 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 316583 від 23.02.2022 в розмірі 11359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп. та судові витрати по справі в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ: 35625014, місце знаходження: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ.
Відповідач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Головуючий:	П. Ю. БОЙЧУК