Єдиний унікальний номер справи № 755/215/26
Провадження № 22-ц/824/8537/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Журби С.О., 
суддів Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,
за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Люкс» про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В :
30 грудня 2025 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з зазначеним позовом. 
Позивач просив суд:
1) визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІ ЛЮКС» за частиною 3 статті 38 Кодексу Законів про Працю України з 20.10.2025;
2) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІ ЛЮКС» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 всі суми, належні до виплати при звільненні;
3) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІ ЛЮКС» видати ОСОБА_1 копію наказу (розпорядження) про звільнення;
4) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІ ЛЮКС» на користь ОСОБА_1 заробіток за час затримки виплати при звільненні за весь період затримки по дату фактичної виплати, але не більше 440 531,52 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2026 року у відкритті провадження у справі відмовлено та роз`яснено заявнику, що із вказаними вимогами слід звернутися до господарського суду.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням суду, 24 лютого 2026 року апелянт подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
15 квітня 2026 року до апеляційного суду від ТОВ «Юні Люкс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу - без змін.
У судове засідання, призначене на 21 травня 2026 року, з`явилися представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу та просив апеляційний суд її задовольнити; представник відповідача ТОВ «Юні Люкс» - Чорний В.А., який просив апеляційний суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, зазначив, що позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Люкс» про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні перевірена на предмет дотримання правил юрисдикції та підсудності, при цьому критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин, а також пряма вказівка закону на вид судочинства. Виходячи з положень Конституції України, ЦПК України та ГПК України, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини підлягають розгляду в межах справи про банкрутство ТОВ «Юні Люкс», щодо якого ухвалою господарського суду відкрито провадження у справі про банкрутство та введено процедуру розпорядження майном боржника, у зв`язку з чим усі майнові спори, зокрема спори про стягнення заробітної плати та інші вимоги до боржника, відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства та статті 20 ГПК України підлягають розгляду господарським судом у межах справи про банкрутство. З огляду на викладене суд вказав, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України відмовив у відкритті провадження, роз`яснивши позивачу необхідність звернення до господарського суду.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та надані сторонами пояснення, дійшов висновку про обґрунтованість доводів апелянта щодо неправильного застосування судом першої інстанції правил юрисдикції.
Суть доводів апелянта полягала в тому, що на момент звернення з позовною заявою до суду постанова про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Люкс» вже була скасована, а отже, на час подання позову та на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення відсутнє будь-яке чинне провадження у справі про банкрутство відповідача. З огляду на викладене, підстав для визначення підсудності даного спору за правилами господарського судочинства у зв`язку з розглядом справи про неплатоспроможність боржника не існувало, а висновки суду першої інстанції ґрунтуються на обставинах, які втратили актуальність та не підтверджені на момент постановлення ухвали.
Апеляційним судом перевірено зазначені апелянтом обставини та встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься постанова Північно-Західного апеляційного господарського суду від 26 січня 2026 року у справі № 906/1235/25, якою скасовано ухвалу Господарського суду Житомирської області від 04 листопада 2025 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Юні Люкс» та відмовлено у відкритті такого провадження.
Таким чином, станом на 05 лютого 2026 року провадження у справі про банкрутство відповідача відсутнє, що виключає застосування спеціальних правил виключної підсудності, передбачених законодавством щодо розгляду майнових спорів у межах процедур неплатоспроможності.
Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства, суди загальної юрисдикції розглядають справи, що виникають із трудових правовідносин, а спори щодо захисту трудових прав фізичних осіб підлягають розгляду саме в порядку цивільного судочинства, якщо відсутні законні підстави для їх передачі до іншої юрисдикції.
Отже, за відсутності відкритого провадження у справі про банкрутство відповідача, спірні правовідносини не підлягають розгляду господарськими судами, а віднесені до компетенції судів цивільної юрисдикції.
Апеляційний суд також враховує, що відповідно до загальних засад цивільного судочинства завданням суду є забезпечення ефективного захисту порушених трудових прав, а процесуальні рішення мають ухвалюватися на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи з дотриманням принципу верховенства права.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження з підстав непідсудності спору цивільному судочинству є передчасним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи і вимогам процесуального закону.
Зазначені обставини дають підстави вважати, що ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, унаслідок чого вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2026 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана 

Д.О. Таргоній