П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/8074/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Кравченка К.В. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2025 року (суддя Білостоцький О.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 05.12.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

19.03.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, оформлене протоколом №9/227 від 06.11.2024 щодо незатвердження постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 55-А графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, оформленої довідкою №2/191;
- зобов`язати відповідача затвердити постанову ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 55-А графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, оформленої довідкою №2/191.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.
На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував порушення відповідачем порядку перевірки постанови ВЛК та свідоцтва про хворобу, що передбачено підпунктами 3.8, 20.2, 22.5 Наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Окремо апелянт звертає увагу на те, що відповідач не надав суду протокол № 9/227 від 06.11.2024. Це унеможливлює встановлення підстав незатвердження постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 про непридатність позивача до військової служби, оформленої довідкою № 2/191, та підстав незатвердження свідоцтва про хворобу № 2/191, а також наявності чи відсутності помилок у медичних документах тощо. Отже, суд першої інстанції без аналізу зазначеного рішення відповідача дійшов необґрунтованого висновку про дотримання процедури незатвердження вищевказаних документів військово-лікарської комісії, що є недопустимим.
Крім того, суд першої інстанції не врахував, що відповідач порушив строк, передбачений абзацом 8 пункту 22.5 Наказу № 402, оскільки опрацював довідку ВЛК та свідоцтво про хворобу лише 06.11.2024. Відповідно до цієї норми, під час дії воєнного стану строк опрацювання ВЛК свідоцтв про хворобу або довідок ВЛК становить не більше п`яти календарних днів після закінчення медичного огляду.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 тривалий час спостерігає порушення фізичних функцій свого організму, а саме: захворювання серцево-судинної системи (гіпертонічна хвороба ІІ стадії, гіпертонічний криз, серцева недостатність ІІБ стадії тощо), зміни в попереково-крижовому відділі хребта (грижі міжхребцевих дисків, ознаки спондилоартрозу та деформуючого спондильозу, лівосторонній сколіоз тощо), зміни в структурі чоловічих гонад, а також двосторонні пахові грижі, що в цілому спричиняє тривалий та інтенсивний біль. На підтвердження цього надано виписку № 6303 із медичної картки стаціонарного хворого, виданої КНП Чорноморська лікарня ЧМР Одеської області, висновки комп`ютерної томографії та магнітно-резонансної томографії, а також протокол ультразвукового дослідження. (т. 2 а.с. 46-47, 49-56, 58, 64-66).
Отримані результати досліджень, на думку сторони позивача, свідчать про необхідність подальшого спостереження та лікування позивача у лікарів відповідних спеціалізацій. 
ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 було проведено медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення його ступеню придатності до військової служби.
Згідно висновку лікаря-хірурга від 10.09.2024 року (т.1 а.с.21), на підставі з ст.64 А та ст.55 А графи ІІ Розкладу хвороб позивач визнаний непридатним до військової служби.
Згідно висновку лікаря-хірурга від 16.09.2024 року (т.2 а.с.57), на підставі ст.55 А графи ІІ Розкладу хвороб позивач визнаний непридатним до військової служби.
Згідно висновку лікаря-невролога від 23.08.2024 року (т.1 а.с.19), на підставі ст.24 графи І Розкладу хвороб позивач визнаний тимчасово непридатним до військової служби.
Згідно висновку лікаря-терапевта від 26.09.2024 року (т.1 а.с.20), на підставі ст.39 п. б графи І Розкладу хвороб позивач визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення.
26.09.2024 року ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 про хворобу №2/191 (т.1 а.с.41-42, 88-90), в якому в п.13 зазначено, що позивач згідно ст.55 А Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, на підставі діагнозу: двобічна пахова грижа, частково вправима, великих розмірів, з частими (щомісяця) приступами защемлення. Часткова кишкова непрохідність, Категорична відмова пацієнта від хірургічного лікування (п. 12 Свідоцтва про хворобу).
За наслідками проведеного огляду було складено довідку №2/191 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , якою позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 55-А графи II Розкладу хвороб (т.1 а.с.27). Причиною висновку зазначений тотожний діагноз.
Згодом, згідно відомостей з картки обстеження та медичного огляду позивача (т.1 а.с.87) вбачається, що ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 зробила висновок від 23.10.2024 року про необґрунтованість висновку ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким позивача визнано непридатним до військової служби на підставі статті 55-А графи II Розкладу хвороб.
Зазначений висновок, як встановлено судом під час розгляду справи, було зроблено на підставі висновку лікаря-хірурга від 23.10.2024 року (т.1 а.с.114-115), згідно якого вбачається, що позивачу був поставлений медичний діагноз: двобічні пахові вправлені грижі без порушення функцій, у зв`язку з чим позивача на підставі ст.55 Б графи ІІ Розкладу хвороб визнано придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та інших.
Як свідчать запис в картці обстеження та медичного огляду позивача (т.1 а.с.87) та витяг з книги протоколів засідань ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 1 а.с. 158-160, т. 2 а.с. 1-3), ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначила, що позивач підпадає під дію статті 55-Б графи II Розкладу хвороб, а тому є придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Зазначеним рішенням, оформленим протоколом №9/227 від 06.11.2024 року, було змінено рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та Свідоцтво про хворобу №2/191 затверджено не було. 
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо непідтвердження висновку ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 55-А графи II Розкладу хвороб, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури його прийняття. Проте суд не може здійснювати власну оцінку підстав прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері, і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі дослідження, необхідного в контексті застосування норм матеріального права.

Однак, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може з огляду на таке.
Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Статтею 1 Закону України від 06.12.1991 №1934-ХІІ "Про Збройні Сили України" передбачено, що Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Як визначено ст.5 Закону України від 06.12.1991 №1934-ХІІ "Про Збройні Сили України", особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.
За визначенням ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 3 ст.1 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" окреслено, що військовий обов`язок включає, зокрема, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.
Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно з ч.7 ст.1 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який з урахуванням Закону України від 22.05.2022 №2263-ІХ та інших актів права з цього приводу триває і досі.
Указ Президента України від 24.02.2022 №65/2022 "Про загальну мобілізацію" затверджений Законом України від 03.03.2022 №2105-ІХ і з урахуванням Закону України від 22.05.2022 №2264-ІХ та інших актів права з цього приводу, строк загальної мобілізації наразі не сплинув.
За визначенням ст.1 Закону України від 21.10.1993 №3543-ХІІ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 21.10.1993 №3543-ХІІ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зміст мобілізаційної підготовки включає, зокрема, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовку та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.
За змістом ч.5 ст.22 Закону України від 21.10.1993 №3543-ХІІ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч. 13 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", громадяни України, які призиваються або приймаються на військову службу, а також військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Отже, проходження військовозобов`язаною особою обов`язкового медичного огляду є невід`ємною складовою військового обов`язку.
Відносини з проведення військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України унормовані приписами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі – Положення №402).
За визначенням пп.1.2 Розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза це, зокрема, медичний огляд військовозобов`язаних.
Згідно з п.2.1 Розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Документація, яка створюється (заповнюється) в процесі військово-лікарської експертизи, ведеться в паперовій або в електронній формі. Документування в електронній формі проводиться із застосуванням удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, електронної печатки та електронної позначки часу.
Члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
Відповідно до п.2.2 Розділу І Положення №402, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом.
До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
ВЛК регіону.
Адміністративно-територіальні зони відповідальності штатних ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи визначаються наказом Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року №608 "Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення".
Згідно з п.п.2.3.1 Розділу І Положення №402, ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
У силу спеціального застереження п.п.2.3.5 Розділу І Положення №402, рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
За правилами п.п.2.4.5 Розділу І Положення №402, ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів.
Відповідно до п.п.2.4.6 Розділу І Положення №402, рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
У силу спеціального застереження п.п.2.4.10 Розділу І Положення №402, постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
Підпунктом 2.5.1 Розділу І Положення №402 визначено, що до позаштатних постійно діючих ВЛК належать, зокрема ВЛК ТЦК та СП.
Відповідно до п.п.2.8.1 Розділу І Положення №402, ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.
Пунктом 2.8.2. Розділу І Положення №402 передбачено, що роз`яснення ВЛК регіону та ЦВЛК з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК ТЦК та СП.
Згідно з п.п.1.1 Розділу ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Відповідно до п.1.2 Розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
За правилами п.1.12 Розділу ІІ Положення №402, відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи) призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вносяться до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у встановленому законодавством порядку.
Згідно з п.3.1 Розділу ІІ Положення №402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.
Пунктом 3.8 Розділу ІІ Положення №402 визначено, що Постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.
Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.
Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.
Інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії (додаток 4 до цього Положення) у трьох примірниках.
Згідно з п.20.1 Розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Голова або члени ВЛК відповідальні за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв). ВЛК мають право приймати постанови на виїзних засіданнях та у випадках визначення потреби (відсутності потреби) у продовженні тривалого лікування військовослужбовців під час лікування за кордоном - дистанційно, на підставі оригіналів медичних та військово-облікових документів або належним чином їх засвідчених копій.
Відповідно до п.20.2 Розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК.
За правилами п.20.3 Розділу ІІ Положення №402, при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту:
а) "Придатний": до військової служби; до військової служби за контрактом; до служби у військовому резерві; для підготовки до участі у МО; до участі у МО; до служби (роботи) у національному персоналі; до навчання у ВВНЗ ______ (вказати назву ВВНЗ); до служби на підводних човнах, на надводних кораблях, у морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, підрозділах спеціального призначення; до підводного водіння танків; до роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; до навчання в учбовій частині за спеціальністю водолаза, водолаза-глибоководника, акванавта; до служби водолазом на глибині до _____ метрів, водолазом-глибоководником на глибині до ____ метрів, акванавтом на глибині до ____ метрів; до навчання (служби) за спеціальністю ... (вказати спеціальність. Постанова приймається щодо осіб, які відбираються для навчання, проходження військової служби за окремими військовими спеціальностями, вказаними у ТДВ); до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах;
б) "Непридатний": до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби за контрактом; для підготовки до участі у МО; до участі у МО; до служби (роботи) у національному персоналі; до навчання у ВВНЗ; до служби на підводних човнах, надводних кораблях, морській піхоті ВМС Збройних Сил України, морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, водолазом, водолазом-глибоководником, акванавтом, підрозділах спеціального призначення; до навчання в учбовій частині за спеціальністю водолаза, водолаза-глибоководника, акванавта; до підводного водіння танків; до роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; до служби у військовому резерві (при цьому постанова про придатність до військової служби не приймається); до служби на підводних човнах, придатний до служби на надводних кораблях (при цьому постанова про придатність до військової служби не приймається); до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається під час дії воєнного стану); до подальшого проходження зборів (постанова приймається щодо призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів).
Постанова про придатність (непридатність) до навчання (служби) за військовою спеціальністю, служби у спеціальних спорудах, до участі у МО, національному персоналі тощо, згідно з вимогами ТДВ, приймається за такою формою: "На підставі статті ____ графи _____ Розкладу хвороб та графи _____ Таблиці ____ додаткових вимог, придатний (непридатний) до (вказати)". (Щодо військовослужбовців, визнаних ВЛК непридатними до військової служби, інші постанови (про непридатність до служби у виді Збройних Сил України, до навчання у ВВНЗ, в учбовій частині тощо) не приймаються.
(Щодо військовослужбовців, визнаних ВЛК непридатними до військової служби, інші постанови (про непридатність до служби у виді Збройних Сил України, до навчання у ВВНЗ, в учбовій частині тощо) не приймаються.
Відповідно до п.22.3 Розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, та надсилаються у військову частину та/або до ТЦК та СП в електронній та/або паперовій формі. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, яка підлягає затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляється на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного строку після закінчення медичного огляду. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) із затвердженою постановою надсилається командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд та/або до ТЦК та СП, в електронній та/або паперовій формі, в установленому законодавством порядку, а також видається на руки особі, що пройшла медичний огляд. Зазначені документи можуть видаватися на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.
Під час дії воєнного стану строк опрацювання ВЛК свідоцтв про хворобу (довідок ВЛК) становить до п`яти календарних днів після закінчення медичного огляду.
Згідно з п.22.5 Розділу ІІ Положення №402, свідоцтво про хворобу під час дії особливого періоду складається: на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; на військовозобов`язаних, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. Під час дії особливого періоду довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
За правилами п.22.12 Розділу ІІ Положення №402, постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.
Постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, повинні бути реалізовані негайно.
Якщо постанова ВЛК не реалізована та в стані здоров`я оглянутого, незалежно від терміну, за його заявою або висновками лікарів закладів охорони здоров`я (установ) виникли зміни, то проводиться повторний медичний огляд.
Як вбачається з матеріалів справи, ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 було проведено медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення його ступеню придатності до військової служби.
Згідно висновку лікаря-хірурга від 10.09.2024, на підставі з ст.64 А та ст.55 А графи ІІ Розкладу хвороб позивач визнаний непридатним до військової служби.
Згідно висновку лікаря-хірурга від 16.09.2024, на підставі ст.55 А графи ІІ Розкладу хвороб позивач визнаний непридатним до військової служби.
Згідно висновку лікаря-невролога від 23.08.2024, на підставі ст.24 графи І Розкладу хвороб позивач визнаний тимчасово непридатним до військової служби.
Згідно висновку лікаря-терапевта від 26.09.2024, на підставі ст.39 п. б графи І Розкладу хвороб позивач визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення.
Довідку №2/191 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 55-А графи II Розкладу хвороб.
23.10.2024 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 зробила висновок про необґрунтованість висновку ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким позивача визнано непридатним до військової служби на підставі статті 55-А графи II Розкладу хвороб.
Зазначений висновок, як встановлено судом під час розгляду справи, було зроблено на підставі висновку лікаря-хірурга від 23.10.2024, згідно якого позивачу був поставлений медичний діагноз: двобічні пахові вправлені грижі без порушення функцій, у зв`язку з чим позивача на підставі ст.55 Б графи ІІ Розкладу хвороб визнано придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та інших.
Колегія суддів зазначає, що, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури його прийняття. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері, і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі дослідження, необхідного в контексті застосування норм матеріального права.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Також колегія суддів звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ.
Так, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на відповідне Положення. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
Як вже зазначено судом, пунктом 2.8.2 Розділу І Положення №402 передбачено, що роз`яснення ВЛК регіону та ЦВЛК з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК ТЦК та СП.
При цьому, ВЛК регіону уповноважені, зокрема приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів.
У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. У воєнний час перевірка свідоцтв про хворобу з постановами про непридатність до військової служби проводиться за наданими на розгляд з ТЦК та СП медичними документами, а за медичними показаннями - шляхом проведення контрольного медичного огляду перед направленням на затвердження в штатні ВЛК (підпункт 2.8.5 пункту 2.8 глави 2 розділу I Положення №402).
У постанові від 10 лютого 2022 року у справі №160/7153/20 Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.
Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2021 року у справі №820/5570/16 від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду касаційної інстанції.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Водночас, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність в межах дотримання процедури прийняття таких.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі №160/31586/23.
У постанові від 08 серпня 2024 року у справі №420/7076/20 Верховний Суд вказав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Також є усталена позицію Верховного Суду про те, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень "суб`єктивізує" акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення (постанови Верховного Суду від 18.09.2019 у справі №826/6528/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18, від 10.01.2020 у справі №2040/6763/18).
У постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №160/18668/21 зазначено, що стосовно вимог до адміністративного акта суб`єкта владних повноважень у судовій практиці склалася правова позиція, відповідно до якої такий акт має бути детально обґрунтованим (мотивованим). Вимога про те, що адміністративний акт повинен містити мотиви, на яких він ґрунтується, на додаток до принципів справедливої адміністративної процедури, що регулюють адміністративні акти, встановлена також у Рекомендації №R(91)1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам про адміністративні санкції (прийнято Комітетом Міністрів 13 лютого 1999 року) на 452-му засіданні заступників міністрів) (Council of Europe Committee of ministers Recommendation No. R(91)1 of the Committee of Ministers to member states on administrative sanctions).
Таким чином, обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень означає, що таке рішення має бути вмотивованим, тобто у ньому повинні відображатися мотиви (позиція) суб`єкта владних повноважень. Вмотивованість рішення дає можливість особі зрозуміти, чи були враховані його доводи при прийнятті рішення, або з яких підстав (причин) вони були відхилені, тобто чи була особа почутою.
Повертаючись до обставин справи слід зазначити, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, залишив поза увагою те, що відповідність рішення суб`єкта владних повноважень критерію "обґрунтованості" вимагає, щоб рішення було вмотивованим і зрозумілим для особи, якої воно стосується. Відповідно, у такому разі перевірка акту індивідуальної дії на обґрунтованість не потребує надання судом оцінки правильності висновкам ЦВЛК і дослідження медичних документів, що унеможливлює втручання у дискрецію цього органу, а полягає у тому, щоб з`ясувати, чи містить такий акт достатні та належні мотиви його прийняття, тобто чи він є обґрунтованим.
Оскільки в матеріалах справи спірна постанова ВЛК відсутня, апеляційний суд ухвалою від 05.05.2026 витребував від ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 протокол засідання відповідної ВЛК від 06.11.2024 №9/227, яким не затверджено постанову ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 55-А графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, оформленої довідкою №2/191, та протокол ВЛК від 06.11.2024 №9/227.
Зазначена ухвала отримана відповідачем через електронний кабінет підсистеми "Електронний суд" 05.05.26 17:12, однак до теперішнього часу не надано до суду витребувані докази.
Оскільки вжиті судом заходи не призвели для повного з`ясування обставин справи, що унеможливлює встановлення підстав незатвердження постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 про непридатність позивача до військової служби, оформленої довідкою № 2/191, та підстави незатвердження свідоцтва про хворобу № 2/191, наявності/відсутності помилок у медичних документах тощо, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про недотримання відповідачем процедури незатвердження вищезазначених документів, а тому вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача повторно переглянути постанову ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.
Спірне рішення відповідача, оформлене протоколом №9/227 від 06.11.2024 підлягає скасуванню через недоведеність суб`єктом владних повноважень його відповідності критеріям правомірності, що визначені частиною другою статті 2 КАС України.
Резюмуючи все викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального права знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду даної справи та є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відтак апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_1 – задовольнити частко.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2025 року – скасувати та прийти нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №9/227 від 06.11.2024 року щодо незатвердження постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 55-А графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, оформленої довідкою №2/191;
Зобов`язати Військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути постанову Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 55-А графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, оформленої довідкою №2/191, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя К.В.Кравченко

Суддя Ю.В.Осіпов