Справа № 163/1968/25 	Головуючий у 1 інстанції: Павлусь О. С. 	
Провадження № 22-ц/802/565/26  	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 04 березня 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2025 року АТ «Ощадбанк» в особі філії Волинського обласного управління звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 353681395502 від 11 жовтня 2024 року в сумі 174133 грн 57 коп.
07 січня 2026 року відповідач ОСОБА_1 , через засоби електронного зв`язку, надіслав до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із проходженням військової служби за мобілізацією в складі Збройних Сил України.
Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 04 березня 2026 року провадження у цій справі зупинено до припинення перебування відповідача  ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Вважаючи дану ухвалу незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, позивач АТ «Ощадбанк» в особі філії Волинського обласного управління подав апеляційну скаргу, у якій просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що дотримання розумних строків розгляду справи є одним з пріоритетних принципів цивільного судочинства, а для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України недостатньо самого факту перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, оскільки це не свідчить про об`єктивну неможливість останнього брати участь у розгляді справи.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи.
За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач ОСОБА_1  заявив клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з його перебуванням на військовій службі, і цю обставину підтвердив відповідними доказами, то наявні правові підстави для зупинення провадження у справі в силу вимог пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України до припинення перебування останнього у складі Збройних Сил України.
Такий висновок суду є правильним.
Встановлено, що у вересні 2025 року АТ «Ощадбанк» в особі філії Волинського обласного управління звернулося до Любомльського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 353681395502 від 11 жовтня 2024 року в сумі 174133 грн 57 коп.
Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 11 вересня 2025 року було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.
21 жовтня 2025 року ухвалою цього ж суду підготовче засідання було закрито та призначено розгляд справи по суті.
Також встановлено, що 07 січня 2026 року відповідач ОСОБА_1 , через засоби електронного зв`язку, надіслав до суду першої інстанції заяву про зупинення провадження в справі у зв`язку із проходженням ним військової служби за мобілізацією в складі ЗСУ, долучивши довідку військової частини НОМЕР_1 від 17 жовтня 2025 року № 498, у якій вказано, що старший солдат ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 оперативно-тактичного з`єднання – 1 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 15 жовтня 2025 року (а. с. 63-65).
Крім того, проходження відповідачем ОСОБА_1 військової служби у складі в/ч НОМЕР_1 підтверджується витребуваною Любомльським районним судом Волинської області інформацією з ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20 лютого 2026 року № 439 та ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25 лютого 2026 року № 937 (а. с. 80-83).
Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 04 березня 2026 року провадження у цій справі зупинено до припинення перебування відповідача  ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Зі змісту вказаної ухвали суду вбачається, що врахувавши належним чином підтверджений факт проходження відповідачем ОСОБА_1 військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, а також вимоги процесуального закону щодо обов`язку суду зупинити провадження у справі за обставин перебування сторони на військовій службі, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у цій справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25) зазначила, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України).
З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення ЗСУ та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан».
Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі.
Окрім того, коли суд вирішує питання щодо зупинення провадження у справі на цій підставі, в оцінці процесуального обов`язку щодо зупинення провадження враховується особиста думка сторони, яка перебуває на військовій службі.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Враховуючи, що відповідач  ОСОБА_1 перебуває на військовій службі і ця обставина підтверджується долученими до матеріалів справи належними та допустимими доказами, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до припинення обставин, передбачених п. 2 ст. 1 статті 251 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про порушення оскаржуваною ухвалою розумних строків розгляду справи апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.
Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Такими об`єктивними підставами зупинення провадження у даній справі є запроваджений в Україні, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, воєнний стан, що продовжений та триває на час розгляду справи як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, а також виконання відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо захисту Батьківщини.
Апеляційний суд вважає за потрібне зазначити, що статті 251, 252 ЦПК України, якими передбачено порядок та умови зупинення провадження у справі і які містять вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний або має право зупинити провадження у справі, визначають, що така підстава, як перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, є обов`язковою підставою для суду зупинити провадження у справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не впливають на законність оскаржуваної ухвали.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача АТ «Ощадбанк» в особі філії Волинського обласного управління підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала місцевого суду без змін, як така, що постановлена судом з додержанням вимог цивільного процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції немає.
Керуючись статтями 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.
Ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 04 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді