УХВАЛА
09 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 215/7349/24
провадження № 61-6955ск26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2025 року, додаткову ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21квітня 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок залиття квартири,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.  
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду. 
Додатковою ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21квітня 2026 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2025 року та додаткову ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2025 рокузалишено без змін.
22 травня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду через офіційну електронну пошту з касаційною скаргою, в якій просить скасуватиухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2025 року, додаткову ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21квітня 2026 року (повний текст якої складено 22 квітня 2026 року), направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2026 року визначено на рівні 3 328 грн.
Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання фізичною особою до суду апеляційної і касаційної скарг - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, заявнику необхідно сплатити 665,60 грн (3 328 грн ? 0,2 ). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2025 року, додаткову ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає. 

Суддя Ю. В. Черняк