КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2026 року № 320/18688/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М.Я., секретаря судового засідання Драголи В.Я., за участю:
представника позивача - Виш Анжели Анатоліївни,
представника відповідача - Федоренко Анастасії Олегівни,
розглянувши у приміщенні Київського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 13.11.2024 № 13174724024.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити одноособово суддею Вісьтак М. Я., у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 ухвалено закрити підготовче засідання та перейти до розгляду справи по суті.
У підготовчому судовому засіданні від 26.05.2025 суд витребував у обох сторін додаткові документи, які були надані: відповідачем — повний пакет матеріалів перевірки (запити, контракти, інвойси, ВМД, листи ДПС України), позивачем — копію додаткової угоди до контракту №7 та пояснення.
Протокольною ухвалою від 07.10.2025 суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2026 поновлено судовий розгляд, витребувано докази у Національного Банку України та у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 23.04.2026.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.
23.04.2026 в судовому засіданні оголошено перерву до 02.07.2026.
Аргументи сторін.
Позиція позивача полягає в такому.
ФОП ОСОБА_1 дізнався про нарахування пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД через електронний кабінет платника податків. Після цього він звернувся до ГУ ДПС у м. Києві із заявою про надання акту перевірки. На його електронну адресу було надіслано акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.09.2024 та податкове повідомлення-рішення від 13.11.2024 №13174724024, яким нараховано пеню у сумі 1 254 483,18 грн. Перевірку проведено на підставі наказу від 30.07.2024 №4977-п щодо дотримання валютного законодавства при виконанні контрактів від 28.10.2020 №2/2020 з Kraina Mchu (Польща) та від 15.12.2022 №7 з UGP Sp. z o.o. (Польща). Позивач не погоджується з висновками акту та податковим повідомленням-рішенням. Щодо контракту з Kraina Mchu (Польща) №2/2020. За ВМД від 10.10.2023 (інвойс №3/2023 на 12 240 євро) та від 29.11.2023 (інвойс №4/2023 на 12 240 євро) оплата фактично надійшла на рахунок позивача в АТ КБ “ПриватБанк”: 18.10.2023 – 7000 євро, 25.10.2023 – 5240 євро, 13.12.2023 – 12 240 євро. Отже, валютна виручка була отримана, що підтверджується банківськими виписками. Висновок контролюючого органу про порушення строків розрахунків ґрунтується виключно на тому, що під час перевірки не були надані банківські виписки, а не на фактичній відсутності оплати. Тому ФОП ОСОБА_1 вважає, що твердження про прострочення є безпідставним. Щодо контракту з UGP Sp. z o.o. (Польща) №7 ФОП ОСОБА_1 вказує таке. За ВМД від 07.02.2023 (інвойс №1 від 04.02.2023 на 89 180 злотих) між сторонами укладено додаткову угоду №1 від 12.03.2023, якою передбачено визначення вартості контракту в євро. За цим контрактом кошти надійшли частково: 15.05.2023 – 3000 євро, 26.07.2023 – 10 000 євро, 10.08.2023 – 1000 євро. Таким чином, навіть у разі наявності прострочення воно не стосується всієї суми заборгованості. Висновок перевірки про порушення строків розрахунків на всю суму 89 180 злотих є необґрунтованим, оскільки частина валютної виручки надійшла без порушення граничного строку. Окремо ФОП ОСОБА_1 зазначає, що він фактично не проживає за податковою адресою в м. Києві з лютого 2022 року, а мешкає у м. Ковелі, що підтверджується відповідною довідкою. Це стало причиною неотримання наказу про проведення перевірки та повідомлення про її проведення. Отже, позивач вважає, що по контракту з Kraina Mchu порушення строків розрахунків відсутні; по контракту з UGP Sp. z o.o. висновки перевірки щодо обсягу прострочення є неправильними; податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню як безпідставне. 
У відповіді на відзив ФОП ОСОБА_1 наполягає, що ДПС не довела належного вручення запитів від 18.10.2023 та 12.06.2024, тому ненадання документів не може бути поставлене йому у провину. Він наголошує, що податковий орган не склав передбачений процедурою окремий акт про ненадання документів, що є обов`язковою частиною перевірки. Позивач повторно зазначає, що він може законно подати підтвердні документи безпосередньо до суду (п. 44.6 ПКУ та позиція ВС). Стверджує, що висновки перевірки є передчасними, однобічними і зробленими без доступу до первинних документів.
У додаткових поясненнях від 17.06.2025 позивач уточнює, що фактично з лютого 2022 року проживає у Волинській області і тому не отримував кореспонденцію, що надсилалася ДПС на адресу його реєстрації у м. Києві. Він додає довідку ОСББ як підтвердження фактичного місця проживання. Позивач також зазначає, що про існування акта перевірки та податкового повідомлення-рішення він дізнався лише у січні 2025 року, коли побачив суму пені в електронному кабінеті платника податків.
ФОП ОСОБА_1 повідомляє, що не міг подати заперечення на акт перевірки (ст. 86.7 ПКУ) та оскаржити ППР у адміністративному порядку (ст. 56 ПКУ), оскільки не був обізнаний про їх існування. Окремо позивач вказує, що у березні 2025 року він отримав позов ГУ ДПС про стягнення податкового боргу за пенею, визначеною оскаржуваним ППР, а після подання цього адміністративного позову ДПС вивела пеню зі статусу податкового боргу, що підтверджено листом №42059 від 25.06.2025.
У ході судових засідань представник позивача – Виш Анжела Анатоліївна підтримувала позовні вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі. 
Правова позиція відповідача.
У відзиві від 01.05.2025 представник ГУ ДПС у м. Києві заперечує проти позову та зазначає, що документальна позапланова невиїзна перевірка проведена правомірно, на підставі наказу від 30.07.2024 №4977-п. Податковий орган стверджує, що під час перевірки було встановлено порушення позивачем граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами від 28.10.2020 №2/2020 та від 15.12.2022 №7, визначених пунктом 2 статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” та пунктом 21 Положення №5 НБУ. ДПС зазначає, що банк надіслав інформацію про порушення строків розрахунків, а позивач не надав документів на підтвердження виконання контрактів, незважаючи на направлення запитів від 18.10.2023 та 12.06.2024.
Представник ГУ ДПС у м. Києві посилається на пункт 44.6 ПК України, згідно з яким ненадання документів під час перевірки означає, що вони відсутні на момент складання акта перевірки, та підкреслює, що позивач не повідомляв про втрату документів у порядку пункту 44.5 ПКУ. Відповідач також вказує, що всі документи направлялись за податковою адресою позивача в м. Києві, а тому згідно зі статтею 42 ПКУ вважаються врученими незалежно від фактичного отримання. На підставі встановлених порушень ГУ ДПС у м. Києві вважає правомірним нарахування пені в сумі 1 254 483,18 грн.
У додаткових поясненнях від 16.06.2025 представник ГУ ДПС у м. Києві уточнює, що податкова адреса позивача не змінювалася, і в Єдиному державному реєстрі станом на дату подання пояснень вказано місце проживання: АДРЕСА_2 . Контролюючий орган наголошує, що всі документи направлялися саме на цю адресу, а тому відповідно до статті 42 ПКУ вважаються врученими, навіть якщо позивач їх фактично не отримав.
Відповідач стверджує, що позивачу направлялися запити від 18.10.2023 та 12.06.2024, а також повідомлення про проведення перевірки разом із копією наказу, і підкреслює, що ненадання документів було відображене безпосередньо в акті перевірки, що виключало необхідність складання окремого акта про ненадання документів. Відповідач посилається на те, що у податкового органу вже була офіційна інформація банку про порушення строків розрахунків, яка є достатньою для фіксації порушення.
ГУ ДПС у м. Києві також повідомляє, що на виконання ухвали підготовчого судового засідання 26.05.2025 було надано повний пакет документів, використаних при проведенні перевірки (запити, контракти, інвойси, ВМД, листи ДПС України тощо), і просить суд врахувати їх як належні докази правомірності податкового повідомлення-рішення.
У ході судових засідань представник відповідача – Василевська А.В. виступала проти задоволення позовних вимог, вказувала, що відповідач діяв в межах та спосіб, передбачені чинним законодавством, виносячи оскаржуване ППР, а позивачем не доведено відсутності факту порушення відповідних строків за зовнішньо-економічними контрактами.
Встановлені судом обставини справи.
Згідно з відповіді № 1411414 від 25.05.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується даними, наданими ГУ ДПС у м. Києві.
28.10.2020 між позивачем та компанією Kraina Mchu (Польща) укладено зовнішньоекономічний контракт №2/2020 предметом якого є продаж товару моху для декоративних цілей.
Відповідно до п. 1.2 Контракту номенклатура, розміри, ціна та кількість товару , згідно умов контракту визначається в інвойсах на кожну партію товару, оплата кожної партії товару здійснюється покупцем відповідно до наданої специфікації (інвойсу).
Відповідно до п. 2.1. Контракту ціна товару визначена у валюті – Євро.
Відповідно до п. 3.1. Контракту товар поставляється на умовах FCA Ukraine, відповідно до правил Інкотермс.
Відповідно до інвойсу № 3/2023 від 10.10.2023 до Контракту від 28.10.2020 №2/2020 сума поставлено\ продукції становить 12240 Євро, а також відповідно до інвойсу № 4/2023 від 28.10.2023 до Контракту від 28.10.2020 №2/2020 сума поставлено\ продукції становить 12240 Євро.
В матеріалах справи також наявні вантажно-митні декларації до Контракту від 28.10.2020 №2/2020, а саме вантажно-митні декларації: від 10.10.2023 № 23UA20505006761909, від 29.11.2023 № 23UA20505007431700.
Судом встановлено, що - граничний термін надходження валютної виручки від експорту товару згідно ВМД від 10.10.2023 № 23UA205050067619U9 на суму 12 240,00 Євро (еквівалент 471 028,25 грн на день оформлення ВМД) - 07.04.2024; - граничний термін надходження валютної виручки від експорту товару згідно ВМД від 29.11.2023 № 23UA205050074317U0 на суму 12 240,00 Євро (еквівалент 487 362,53 грн на день оформлення ВМД) - 27.05.2024.
15.12.2022 між позивачем та компанією UGP Sp. z o.о (Польща) укладено зовнішньоекономічний контракт № 7, предметом якого є продаж товару моху для декоративних цілей.
Відповідно до п. 2.1. Контракту номенклатура, розміри, ціна та кількість товару , згідно умов контракту визначається в інвойсах на кожну партію товару.
Відповідно до п. 3.1. Контракту товар поставляється на умовах FCA Ukraine, відповідно до правил Інкотермс.
Відповідно до п. 2.1. Контракту ціна товару визначена у валюті – Польський злотий.
Відповідно до інвойсу № 1 від 15.12.2022 до Контракту від 15.12.2022 № 7 сума поставленої продукції становить 89180 Польських злотих. 
В матеріалах справи також наявна вантажно-митна декларації до Контракту від 15.12.2022 № 7, а саме вантажно-митна декларація: від 07.02.2023 № 23UA205050011172U5.
12.06.2023 між позивачем та компанією UGP Sp. z o.о (Польща) укладено додаткову угоду № 1 до Контракту № 7 від 15.12.2022, відповідно до якої сторони домовилися вести розрахунки по Контракту у валюті Євро.
Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди № 1 загальна вартість Контракту становить суму всіх інвойсів в Євро.
Судом встановлено, що граничний термін надходження валютної виручки від експорту товару згідно ВМД від 07.02.2023 № 23UA205050011172U5 на суму 89 180,00 Польських злотих - 06.08.2023.
Судом також встановлено, що реквізити одержувача визначені в обох контрактах, та у додатковій Угоді до Контракту №7 у зв`язку із зміною валюти.
На підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 30.07.2024 №4977-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку із питань дотримання валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічними контрактами №2/2020 від 28.10.2020 та №7 від 15.12.2022.
Підставою проведення перевірки було отримання відповідачем листа ДПС України від 29.09.2023 №24441/7/99-00-24-04-02-07, від 08.07.2024 № 19727/7/99-00-24-04-02-07, від 05.06.2024 № 16541/7/99-00-24-04-02-07 якими відповідачу надано витяги з інформації, отриманої від Національного банку України (далі - НБУ) про виявлені факти ненадходження в установлені НБУ граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.09.2023, яка надана банками до НБУ, згідно з Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, яка затверджена постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року № 7, на виконання статей 12 і 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VII «Про валюту і валютні цінності».
ГУ ДПС у м. Києві направило позивачу повідомлення про проведення перевірки від 30.07.2024 №1587/26-15-24-02-04 разом із копією наказу. Поштове відправлення повернулося контролюючому органу з відміткою “за закінченням строку зберігання”, що підтверджується рекомендованим повідомленням та довідкою АТ “Укрпошта”.
На адресу позивача направлялися також запити ГУ ДПС: від 18.10.2023 №34317/І/26-15-24-02-04-08 та від 12.06.2024 №11059/І/26-15-24-02-04-08 щодо надання документів стосовно виконання зовнішньоекономічних контрактів. За твердженням відповідача, позивач інформації та документів на зазначені запити не подавав, що відображено в акті.
За результатами перевірки складено акт від 30.09.2024 №108295/Ж5/26-15-24-02-04/2835121377, у якому встановлено порушення строків розрахунків за контрактами №2/2020 та №7, що призвело до нарахування пені в розмірі 1 254 483,18 грн.
На підставі акта ГУ ДПС у м. Києві 13.11.2024 прийняло податкове повідомлення-рішення №13174724024, яким визначено до сплати пеню в зазначеній сумі.
Позивач у додаткових поясненнях, поданих 17.06.2025, зазначає, що він з лютого 2022 року фактично проживає у Волинській області, що підтверджується довідкою голови ОСББ від 25.03.2025, а про факт проведення перевірки та винесення ППР дізнався лише у січні 2025 року з електронного кабінету платника податків, після чого 24.03.2025 отримав позов ГУ ДПС про стягнення податкового боргу.
З наданих матеріалів також убачається, що після подання цього позову ГУ ДПС у м. Києві листом від 25.06.2025 №42059/26-15-24-02-04-06 повідомило позивача про виведення пені зі статусу податкового боргу, що відображено в інтегрованій картці платника.
Національний банк України на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2026 у справі №320/18688/25 про витребування відомостей щодо ненадходження у встановлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів або товарів станом на відповідні звітні дати за операціями ОСОБА_1 , що здійснювались на підставі зовнішньоекономічних контрактів № 2/2020 від 28.10.2020 та № 7 від 15.12.2022, які були надані банками до Національного банку України відповідно до Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7, прийнятої на виконання статей 12, 13 Закону України "Про валюту і валютні цінності" надав належним чином завірені копії документів, зокрема файл 36Х, який містить дані про дотримання резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту відповідно.
Відповідно до листа НБУ від 06.04.2026 № 18-0011/30440БТ інформація у файлі 36Х надається в розрізі показників А36001 "Сума неотриманих / повернених грошових коштів, товарів у встановлений Національним банком граничний строк розрахунків" (далі - Показник А36001) та А36002 "Інформація про незавершені розрахунки, у тому числі за операціями резидентів, які не є клієнтами банку" (далі - Показник А36002) відповідно до вимог Правил формування Показників А36001, А36002, що подаються у звітному файлі 36Х1.
Згідно із відомостями, зазначеними в Показнику А36001 файла 36Х за операціями ОСОБА_1 за період з 01.02.2019 до 01.03.2026, по Контракту 02/2020 від 28.10.2020 між позивачем та компанією Kraina Mchu (Польща) наявна заборгованість розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з ВМД від 10.10.2023 № 23UA205050067619U9 на суму 12 240,00 Євро. Датою першого дня перевищення граничного строку розрахунків визначено 08.04.2023.
Згідно із відомостями, зазначеними в Показнику А36001 файла 36Х за операціями ОСОБА_1 за період з 01.02.2019 до 01.03.2026, по Контракту 02/2020 від 28.10.2020 між позивачем та компанією Kraina Mchu (Польща) наявна заборгованість розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з ВМД від 29.11.2023 № 23UA205050074317U0 на суму 12 240,00. Датою першого дня перевищення граничного строку розрахунків визначено 28.05.2023.
Згідно з відомостями, зазначеними в Показнику А36002 файла 36Х за операціями ОСОБА_1 за період з 01.03.2019 до 01.03.2026, по Контракту № 7 від 15.12.2022 між позивачем та компанією UGP Sp. z o.о (Польща) наявна заборгованість розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з ВМД від 07.02.2023 № 23UA205050011172U5 на суму 89 180,00 Польських злотих. Датою першого дня перевищення граничного строку розрахунків визначено 07.08.2023.
На виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2026 у справі №320/18688/25 про витребування відомостей, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив листом від 04.05.2026 № 20.1.0.0/7-260423/131965-БЕ інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , а саме виписку по рахунку(ах) банківському рахунку № НОМЕР_2 (валюта — EUR) за період з 01.09.2020 по 14.03.2025 та за період з 01.10.2022 по 17.03.2025 та платіжні інструкції що здійснювались на підставі зовнішньоекономічних контрактів № 2/2020 від 28.10.2020 та № 7 від 15.12.2022.
Так, відповідно до платіжної інструкції від 13.12.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано 12240 EUR на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from KRAINA MCHU FRANCISZEK PIZIORSKI UL. J. CHLOPICKIEGO 15 05-825GRODZISK MAZOWIECKI PL PL for 4/2023.
Відповідно до платіжної інструкції від 18.10.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано 7000 EUR на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from KRAINA MCHU FRANCISZEK PIZIORSKI UL. J. CHLOPICKIEGO 15 05-825GRODZISK MAZOWIECKI PL PL for 3/2023.
Відповідно до платіжної інструкції від 25.10.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано 7000 EUR на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from KRAINA MCHU FRANCISZEK PIZIORSKI UL. J. CHLOPICKIEGO 15 05-825GRODZISK MAZOWIECKI PL PL for 3/2023.
Відповідно до платіжної інструкції від 10.08.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано 1000 EUR на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from UGP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOS CIA UL ALEJE JEROZOLIMSKIE 85M21 02-001 WARSZAWA PL for /ROC/ F23080907523604S///URI/Nr kontrakt.
Відповідно до платіжної інструкції від 15.06.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано 3000 EUR на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from From UGP SP. Z O.O. ALEJE JEROZOLIMSKIE 85 / 21 02-001 WARSZAWA WARSZAWA POLSKA PL for /ROC/F230615104733130///URI/Nr kont raktu 7 15.12.2022r.
Відповідно до платіжної інструкції від 26.07.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано 10000 EUR на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from From UGP SP. Z O.O. ALEJE JEROZOLIMSKIE 85 / 21 02-001 WARSZAWA WARSZAWA POLSKA PL for /ROC/F230615104733130///URI/Nr kont rakt.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням №13174724024, нарахованою сумою пені та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Релевантні джерела права
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Згідно зі статтею 42 Податкового кодексу України, документи контролюючих органів вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані платнику податків у порядку, визначеному цим Кодексом, за податковою адресою, відомості про яку містяться в Єдиному державному реєстрі. Відповідач у відзиві посилається на зазначену норму як на підставу належного направлення повідомлень та акта перевірки.
Відповідно до статті 72 Податкового кодексу України, джерелами інформації, які використовуються податковими органами, є, зокрема, дані, отримані від банків та інших фінансових установ, що є належними доказами у справах щодо дотримання валютного законодавства. На цю норму посилається відповідач, обґрунтовуючи правомірність використання інформації банку щодо розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами.
За статтею 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право направляти платникам податків письмові запити про надання інформації, необхідної для проведення перевірки, а останні зобов`язані надати відповідні документи у встановлені строки.
Стаття 78 Податкового кодексу України встановлює підстави для проведення документальної позапланової перевірки, зокрема у разі отримання податковим органом інформації від державних органів про можливі порушення платником валютного законодавства.
Стаття 86 Податкового кодексу України визначає порядок складання акта перевірки. Пункт 86.7 ПКУ гарантує платнику податків право подати заперечення до акта перевірки у десятиденний строк з дня його отримання, а контролюючий орган зобов`язаний розглянути такі заперечення у визначеному порядку.
Згідно з пунктом 44.6 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не надає документи під час перевірки, такі документи вважаються відсутніми на момент складання акта. 
Стаття 56 Податкового кодексу України визначає порядок адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень та строки для подання відповідної скарги до контролюючого органу вищого рівня.
Правовідносини щодо дотримання граничних строків розрахунків за операціями в іноземній валюті регулюються Законом України “Про валюту і валютні операції” №2473-VIII. Частина друга статті 13 цього Закону встановлює граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Частина п`ята статті 13 передбачає, що у разі порушення таких строків резидент сплачує пеню у розмірі 0,3% від суми недоотриманої виручки за кожний день прострочення.
Пункт 21 розділу II Положення про заходи захисту і визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України №5 від 02.01.2019, визначає порядок обчислення строків розрахунків та наслідки їх порушення.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення ними валютного законодавства встановлює Закон України “Про валюту і валютні операції” (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 13 вказаного Закону врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Зокрема, частиною 1 ст.13 встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до ч.2 вказаної статті у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Разом з тим, у ч.5 ст.13 Закону України “Про валюту і валютні операції” встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України, встановлено відповідальність у вигляді пені.
Згідно ч.1 ст.11 Закону України “Про валюту і валютні операції”, валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.
Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (ч.4 ст.11 Закону України “Про валюту і валютні операції”).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (ч.6 ст.11 Закону України “Про валюту і валютні операції”).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (ч.8 ст.13 Закону України “Про валюту і валютні операції”).
Підпунктом 19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Відповідно до підп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Таким чином, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.07.2024 року у справі №240/25642/22 виснував, що хоча положеннями Закону України “Про валюту і валютні операції” не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно-господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями Податкового кодексу України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення Податкового кодексу України. Закон України “Про валюту і валютні операції” та Податковий кодекс України регулюють різні сфери державної політики.
Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено ст.13 Закону України “Про валюту і валютні операції”) - відсутні.
Частинами 1-3 ст.3 Закону України “Про валюту і валютні операції” передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.
У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.
Відповідно до п.69.9 підрозділу 1 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України, тимчасово, до 01.08.2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (крім випадків, передбачених цим пунктом). Проте суд відзначає, що такий застосовний у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.
Крім того, зміни до положень Закону України “Про валюту і валютні операції” здійснюються виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Однак до Закону України “Про валюту і валютні операції” не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії воєнного стану.
Між тим, суд враховує, що маючи на меті звільнити суб`єктів господарювання, які вчинили правопорушення, у вигляді порушення строків розрахунків, від відповідальності у вигляді пені законодавець вносить відповідні зміни саме до Закону України “Про валюту і валютні операції”.
Так, Законом України №2260-IX від 12.05.2022 року “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану” статтю 16 Закону України “Про валюту і валютні операції” доповнено пунктом 13 такого змісту: “ 13. Відповідальність, передбачена частиною п`ятою статті 13 цього Закону, не застосовується до резидентів - суб`єктів господарювання, що вчинили відповідне правопорушення, якщо імпортні операції не можуть бути завершені внаслідок дії постанови Кабінету Міністрів України “Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації” від 9 квітня 2022 року №426”.
Тобто, у разі якби законодавець мав на меті звільнити суб`єктів господарювання від відповідальності шляхом не нарахування (не застосування) пені під час дії воєнного стану, відповідні зміни (чи обмеження в застосуванні) були б внесені саме до Закону України “Про валюту і валютні операції”, проте таких змін внесено не було.
Отже, пеня, передбачена ч.5 ст.13 Закону України “Про валюту і валютні операції”, за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії воєнного стану застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення п.69.9 підрозділу 1 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024 року у справі №240/25642/22, від 25.09.2024 року у справі №560/19941/23 та від 10.12.2024 року у справі №160/8372/23.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України “Про валюту і валютні операції”, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Пунктом 14-2 Постанови Національного банку України від 24.02.2022 року №18 “Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану” (в редакції Постанови від 04.04.2022 року №68) встановлено граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів здійснених з 05.04.2022 року зменшено з 365 днів до 90 календарних днів. В подальшому граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів здійснених з 05.04.2022 року, згідно із Постановою Національного банку України від 07.06.2022 року №113, становили 120 днів, а згідно Постанови Національного банку України від 07.07.2022 року №142 180 днів.
Оцінка та висновки суду
Щодо порядку проведення перевірки
Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. 
Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Відповідно до п. 79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. 
Згідно із п.79.3 ст.79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
Положеннями п. 42.2 ст.42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
З аналізу даних правових норм слідує, що проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12.08.2020 у справі №160/2116/19 завчасне (до початку перевірки) повідомлення про час та місце її проведення перевірки є гарантією права платника податку на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку, а також необхідних пояснень з питань, що слугували призначенню податкової перевірки. Так, вимога, яку ПК України ставить до контролюючого органу, щодо необхідності пересвідчитись чи вручено платнику податків у визначений законодавством спосіб копію наказу про проведення невиїзної документальної перевірки, кореспондує із зазначеними в статті 17 ПК України правами платника податків. З урахуванням наведеного обставини дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки входить до предмету доказування для цілей вирішення цього спору, й підлягає першочерговому дослідженню.
Як встановлено судом вище, відповідно до п. 79.2 ст. 79 Податкового Кодексу України платник податків ОСОБА_1 , повідомлено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки повідомленням від 30.07.2024 № 1587/26-15-24-02-04, що разом з копією наказу від 30.07.2024 № 4977-п направлено платнику податків на податкову адресу поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а саме: АДРЕСА_2 .
Вищевказаний лист повернуто на адресу ГУ ДПС у м. Києві по причині «за закінченням терміну зберігання».
Крім цього, судом встановлено, що на адресу позивача направлялися також запити ГУ ДПС: від 18.10.2023 №34317/І/26-15-24-02-04-08 та від 12.06.2024 №11059/І/26-15-24-02-04-08 щодо надання документів стосовно виконання зовнішньоекономічних контрактів.
Також, судом встановлено, що зареєстрованим місцем проведення діяльності фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .
Згідно з п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Обов`язку контролюючого органу щодо направлення платнику податків документів визначений статтями 42,58 Податкового кодексу України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції (у разі застосування пунктів 42.4, 58.3) від органів ДПС України.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 08.02.2024 у справі № 600/5156/21-а.
Жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка тощо) щодо вручення податкової вимоги.
Схожий висновок наведено у постанові Касаційного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі №640/24273/19.
Суд зазначає, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
На підтвердження вищевикладеного доцільно навести правовий висновок, викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №140/12235/21.
Покликання відповідача щодо зміни місця проживання у зв`язку із безпековою ситуацією в м. Києві і як наслідок неможливості отримати документи від контролюючого органу, в тому числі: запитів, направлення на перевірку, наказу, акту проведеної перевірки та податкового повідомлення-рішення суд сприймає критично, оскільки при зміні місця реєстрації здійснення діяльності, платник податків зобов`язаний повідомити про таку зміну контролюючий орган, або ж скерувати лист про отримання документів від контролюючого органу засобами електронного зв`язку у порядку визначеному податковим кодексом України.
Так, відповідно до п. 42.5. ст. 42 Податкового Кодексу України, згідно якого: «У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). 
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Як встановлено судом в ході судового розгляду та не заперечувалось представником позивача, заяви про повідомлення ОСОБА_1 інформації контролюючим органом через електронний кабінет платника податків - не подавалось.
Довідку голови ОСББ «Автомібіліст-Ковель» №117 від 25.03.2025 у якій зазначено, що адресою позивача є Волинська обл., м.К овель, вул.Незалежності,140а суд до уваги не бере.
Таким чином суд вважає, що відповідачем дотримано порядок проведення перевірки згідно з вимогами Податкового кодексу України. 
Щодо дотримання граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою, проведеною Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі наказу від 30.07.2024 №4977-п та інформації, отриманої від ДПС України листом від 29.09.2023 №24441/7/99-00-24-04-02-07, встановлено порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними позивачем з нерезидентами, а саме:
1) Контракт від 28.10.2020 №2/2020 (Польща).
В акті перевірки зафіксовано, що за експортними поставками на суму 24 480 євро валютна виручка на момент проведення перевірки не надійшла у строки, передбачені частиною другою статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції”.
Згідно з інформацією банку, отриманою відповідно до статті 72 Податкового кодексу України, граничний строк надходження валютної виручки було порушено, а сума прострочених надходжень становила в еквіваленті 1 050 804 грн, що контролюючим органом було враховано як базу для нарахування пені;
2) Контракт від 15.12.2022 №7 (Польща).
В акті перевірки зазначено, що за експортною операцією на суму 89 180 польських злотих валютна виручка також не надійшла в межах строків, визначених законодавством. Обсяг прострочених надходжень склав 802 067,08 грн, що стало підставою для застосування пені згідно з пунктом 5 статті 13 Закону №2473-VIII.
Відповідно до статей 6, 7, 15, 25, 44, 56 Закону України “Про Національний банк України”, статей 12, 13 Закону України “Про валюту і валютні операції”, з метою врегулювання порядку здійснення банками валютного нагляду за дотриманням резидентами встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів Правлінням Національного банку України постановою № 7 від 02.01.2019 затверджено Інструкцію про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (далі – Інструкція № 7).
Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкції № 7 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) банк згідно з вимогами цієї Інструкції здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів резидента, які передбачають розрахунки в грошовій формі (уключаючи розрахунки резидента з нерезидентом на території України), що здійснюються через цей банк.
За приписами підпункту 1 пункту 6 Розділу ІІ Інструкції № 7 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією.
Відповідно до підпункту 1 пункту 7 Розділу ІІ Інструкції № 7 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 “Експорт”, ЕК-11 “Реекспорт” на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів.
Пунктом 9 Розділу ІІІ Інструкції № 7 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено підстави завершення банком здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків.
Так, підпунктом 2 пункту 9 Розділу ІІІ передбачено, що банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару – після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.
Відповідно до пункту 14 Розділу ІV Інструкції № 7 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) банки здійснюють валютний нагляд за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків на підставі оригіналів відповідних документів (включаючи електронні документи) або копій в електронній/паперовій формі з оригіналів документів на паперових носіях інформації.
Пунктом 19 Розділу ІV Інструкції № 7 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією резидента з експорту продукції здійснює лише банк, до якого надійшов реєстр МД, що містить інформацію про цю операцію. Грошові кошти від експорту товарів мають бути зараховані на відкритий у банку поточний рахунок резидента не пізніше граничних строків розрахунків.
Так, представником позивача вказано, що хоча позивачем і не подано до перевірки відповіді на запит у зв`язку з його неотриманням, він має право подати необхідні документи під час розгляду справи у суді.
Суд погоджується з такими міркуваннями і звертає увагу, що Верховний Суд у постановах від 15.10.2019 у справі №804/2654/17, від 23.04.2020 у справі №810/3510/17 та від 19.05.2020 у справі №826/10388/18 наголосив, що ненадання документів під час перевірки не позбавляє платника права подати їх у суді, а суд зобов`язаний їх дослідити.
Крім цього, з метою з`ясування усіх обставин справи, судом витребувано у Національного банку України відомості щодо ненадходження у встановлені НБУ граничні строки розрахунків грошових коштів або товарів станом на відповідні звітні дати за операціями ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що здійснювались на підставі зовнішньоекономічних контрактів № 2/2020 від 28.10.2020 та № 7 від 15.12.2022, які були надані банками до Національного банку України відповідно до Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, прийнятої на виконання статей 12, 13 Закону України «Про валюту і валютні цінності», в тому числі, але не виключно інформацію банку, що здійснював валютний нагляд банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, а також у Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» наступні щодо ненадходження у встановлені НБУ граничні строки розрахунків грошових коштів або товарів станом на відповідні звітні дати за операціями ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що здійснювались на підставі зовнішньоекономічних контрактів № 2/2020 від 28.10.2020 та № 7 від 15.12.2022 відповідно до Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, прийнятої на виконання статей 12, 13 Закону України «Про валюту і валютні цінності», зокрема, але не виключно: - відомості по банківському рахунку № НОМЕР_2 (валюта — EUR) за період з 01.09.2020 по 14.03.2025; - відомості по банківському рахунку № НОМЕР_2 (валюта — EUR) за період з 01.10.2022 по 17.03.2025; - інші відомості, що підтверджують або спростовують здійснення розрахунків за зовнішньоекономічними контратаками № 2/2020 від 28.10.2020 та № 7 від 15.12.2022.
На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів Національним банком України надано завірені копії документів, зокрема файл 36Х, який містить дані про дотримання резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту відповідно.
Відповідно до листа НБУ від 06.04.2026 № 18-0011/30440БТ інформація у файлі 36Х надається в розрізі показників А36001 "Сума неотриманих / повернених грошових коштів, товарів у встановлений Національним банком граничний строк розрахунків" (далі - Показник А36001) та А36002 "Інформація про незавершені розрахунки, у тому числі за операціями резидентів, які не є клієнтами банку" (далі - Показник А36002) відповідно до вимог Правил формування Показників А36001, А36002, що подаються у звітному файлі 36Х1.
Згідно із відомостями, зазначеними в Показнику А36001 файла 36Х за операціями ОСОБА_1 за період з 01.02.2019 до 01.03.2026, по Контракту 02/2020 від 28.10.2020 між позивачем та компанією Kraina Mchu (Польща) наявна заборгованість розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з ВМД від 10.10.2023 № 23UA205050067619U9 на суму 12 240,00 Євро. Датою першого дня перевищення граничного строку розрахунків визначено 08.04.2023.
Згідно із відомостями, зазначеними в Показнику А36001 файла 36Х за операціями ОСОБА_1 за період з 01.02.2019 до 01.03.2026, по Контракту 02/2020 від 28.10.2020 між позивачем та компанією Kraina Mchu (Польща) наявна заборгованість розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з ВМД від 29.11.2023 № 23UA205050074317U0 на суму 12 240,00. Датою першого дня перевищення граничного строку розрахунків визначено 28.05.2023.
Згідно з відомостями, зазначеними в Показнику А36002 файла 36Х за операціями ОСОБА_1 за період з 01.03.2019 до 01.03.2026, по Контракту № 7 від 15.12.2022 між позивачем та компанією UGP Sp. z o.о (Польща) наявна заборгованість розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з ВМД від 07.02.2023 № 23UA205050011172U5 на суму 89 180,00 Польських злотих. Датою першого дня перевищення граничного строку розрахунків визначено 07.08.2023.

Також, Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» надано інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , а саме виписку по рахунку(ах) банківському рахунку № НОМЕР_2 (валюта — EUR) за період з 01.09.2020 по 14.03.2025 та за період з 01.10.2022 по 17.03.2025, а також платіжні інструкції, що здійснювались на підставі зовнішньоекономічних контрактів № 2/2020 від 28.10.2020 та № 7 від 15.12.2022.
Так, судом встановлено наступне.
Відповідно до платіжної інструкції від 13.12.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано НОМЕР_3 на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from KRAINA MCHU FRANCISZEK PIZIORSKI UL. J. CHLOPICKIEGO 15 05-825GRODZISK MAZOWIECKI PL PL for 4/2023.
Відповідно до платіжної інструкції від 18.10.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано 7000 EUR на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from KRAINA MCHU FRANCISZEK PIZIORSKI UL. J. CHLOPICKIEGO 15 05-825GRODZISK MAZOWIECKI PL PL for 3/2023.
Відповідно до платіжної інструкції від 25.10.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано 7000 EUR на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from KRAINA MCHU FRANCISZEK PIZIORSKI UL. J. CHLOPICKIEGO 15 05-825GRODZISK MAZOWIECKI PL PL for 3/2023.
Відповідно до платіжної інструкції від 10.08.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано 1000 EUR на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from UGP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOS CIA UL ALEJE JEROZOLIMSKIE 85M21 02-001 WARSZAWA PL for /ROC/ F23080907523604S///URI/Nr kontrakt.
Відповідно до платіжної інструкції від 15.06.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано 3000 EUR на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from From UGP SP. Z O.O. ALEJE JEROZOLIMSKIE 85 / 21 02-001 WARSZAWA WARSZAWA POLSKA PL for /ROC/F230615104733130///URI/Nr kont raktu 7 15.12.2022r.
Відповідно до платіжної інструкції від 26.07.2023 платником ОСОБА_1 з рахунку платника перераховано 10000 EUR на рахунок одержувача ОСОБА_1 , призначення платежу - from From UGP SP. Z O.O. ALEJE JEROZOLIMSKIE 85 / 21 02-001 WARSZAWA WARSZAWA POLSKA PL for /ROC/F230615104733130///URI/Nr kont rakt.
Таким чином, указані вище платіжні інструкції підтверджують перерахування коштів з рахунку платника ОСОБА_1 на рахунок одержувача ОСОБА_1 із вказаним призначенням платежу – сплата платежів по зовнішньоекономічних контрактах від 28.10.2020 №2/2020 з контрагентом KRAINA MCHU та від 15.12.2022 №7 з контрагентом UGP SP. Z O.O.
Обидва рахунку відкриті в Акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК».
Разом з тим, суд звертає увагу, що підпунктом 2 пункту 9 Розділу ІІІ Інструкції № 7 передбачено, що банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару – після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.
Таким чином, подана представником позивача виписка з рахунку Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», у валюті - Євро за період з 01.09.2020 по 14.03.2025, якою позивач обґрунтовував дотримання граничних строків розрахунків за операціями експорту не береться судом до уваги, як підтвердження здійснення указаних розрахунків, оскільки вказаний документ лише підтверджує зарахування коштів на відповідний валютний рахунок позивача. 
Однак, усі платежі були здійснені самим позивачем, а не його контрагентом, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК».
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем були порушені граничні строків розрахунків за операціями з експорту товарів, а відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.11.2024 № 13174724024.
Щодо дати виникнення заборгованості та розрахунку пені
В акті докуметальної позапланової невиїзної перевірки №108295/Ж5/26-15-24-02 04/2835121377 від 30.09.2024 вказано, що перевіркою своєчасності розрахунків при проведенні експортних операцій встановлено порушення п.2 ст.13 Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (далі Закон №2473-VIII), а саме: порушення граничних строків розрахунків на суму 24480,00 Євро (еквівалентно 1 050 804,00 грн на дату першого дня перевищення граничного строку розрахунків) за контрактом від 28.10.2020 №2/2020 з компанією Kraina Mchu (Польща), на суму 89 180,00 злотих (еквівалентно 802 067,08 грн на дату першого дня перевищення граничного строку розрахунків) за контрактом від 15.12.2022 №7 з компанією UGP Sp.z o.о (Польща). 
Відповідно до п.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VІІІ Головним управлінням ДПС у м.Києві нараховано пеню за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. 
Розрахунок пені наведено у Додатку 2 до акту перевірки, згідно якого нарахована податковим органом сума пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності за результатами перевірки Валішвілі Павле по ВМД від 10.10.2023 №23UA205050067619U9 становить 261 203,27грн., по ВМД від 29.11.2023 №23UA205050074317U0 становить 191 212,83грн., по ВМД від 07.02.2023 №23UA205050011172U5 становить 802 067,08грн.
Позивач звертає увагу, що у розрахунку пені наведеному у Додатку 2 до акту перевірки відповідачем застовується курс іноземної валюти встановлений Національним банком України станом на 08.04.2024 – 47,091 євро, 28.05.2024 – 43,759 євро, 07.08.2023 – 8,9938 злотих, що вказується в графі 7 розрахунку (Додаток 2 до акту перевірки).
Відповідно, ключовим питанням є те, яку саме подію слід уважати днем виникнення заборгованості у розумінні положень Закону № 2473-VIII, оскільки цей Закон не визначає та не надає чіткого визначення поняття «день виникнення заборгованості».
Як зазначав суд вище, Відповідно до підпункту 1 пункту 7 Розділу ІІ Інструкції № 7 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 “Експорт”, ЕК-11 “Реекспорт” на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів.
Підпунктом 4 пункту 3 Інструкції встановлено, що днем виникнення порушення є перший день після закінчення встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів або строку, установленого відповідно до раніше виданих за цією операцією висновків.
Податковий орган, визначаючи курс валюти для обрахунку пені, використовує перший день після закінчення встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків, тим самим ототожнюючи поняття «день виникнення порушення» і «день виникнення заборгованості».
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 20.12.2024 у справі 160/6138/24 вказав, що колегія суддів не погоджується з таким підходом контролюючого органу при визначенні дня виникнення заборгованості, оскільки відповідач фактично за основу бере перший день прострочення граничного строку, тобто день виникнення порушення.
Верховний Суд у згаданій постанові зазначив, що день виникнення порушення не є тотожним за змістом словосполученню «день виникнення заборгованості», прив`язка до якої встановлена у частині п`ятій статті 13 Закону № 2473-VIII і з урахуванням якої здійснюється обрахунок пені.
Якщо розглядати правовідносини з експорту товару, то положення частини другої статті 13 Закону № 2473-VIII пояснюють, що строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується.
Зміст цієї норми свідчить про те, що з точки зору відносин у сфері зовнішньоекономічної діяльності з експорту товару, заборгованість нерезидента (покупця) перед резидентом (продавцем) виникає саме у день митного оформлення продукції, що експортується, і існує до її фактичного погашення нерезидентом. Закон № 2473-VIII не містить вказівки на будь-який інший день, зокрема про перший день після закінчення граничного строку.
Верховний Суд звертає увагу, що положення частини п`ятої статті 13 Закону № 2473-VIII не містить вказівки, що у понятті «день виникнення заборгованості» така заборгованість має бути простроченою. Відтак, використання для визначення дня виникнення заборгованості моменту, коли вона набуває статусу простроченої через порушення встановлених строків розрахунків, є помилковим.
Таким чином, день виникнення заборгованості в експортних правовідносинах не може бути ототожнений з днем виникнення порушення. 
Ураховуючи наведене, днем виникнення заборгованості в цих правовідносинах є день митного оформлення продукції, що експортується, а не перший день після спливу граничних строків розрахунків . 
Відповідно, суд дійшов висновку, що застосування у спірному випадку контролюючим органом курсу валюти, встановленого Національним банком України станом на перший день після закінчення граничного строку розрахунків, а не на день митного оформлення продукції, що експортується, є помилковим.
Оскільки контролюючим органом для розрахунку розміру пені використано курс валюти, встановленого Національним банком України станом 08.04.2024 – 47,091 євро, 28.05.2024 – 43,759 євро, 07.08.2023 – 8,9938 злотих, (перший день після перевищення граничних строків розрахунків), а не на день митного оформлення продукції, що експортується 10.10.2023 – 38,4827євро, 29.11.2023 – 39,8172 євро, 07.02.2023 – 8,3467 злотих (додаток 1 до акту перевірки), відтак сума штрафних (фінансових) санкцій за податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у м. Києві від 13.11.2024 №13174724024 є неправомірною.
Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, адже за площиною повноважень суду перебуває питання правильного нарахуванню пені, яке відбувається шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши наявні письмові докази у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 10 035, 86 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 9373-6544-343-6992 від 03.09.2025 року, копія якої долучена до матеріалів справи. 
Оскільки адміністративний позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 035, 86 грн.
На підставі наведеного та керуючись статтями 9, 14, 72-77, 78, 90, 139, 143, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень – задовольнити.
2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.11.2024 №13174724024.
3.Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 035 (десять тисяч тридцять п`ять грн) 86 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011).
4.Копію судового рішення вручити (надіслати) учасникам справи (їх представникам) в порядку ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 03 липня 2026 р.

Суддя Вісьтак М.Я.