СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Справа № 306/2037/25
Провадження № 2/306/188/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2026 року    м. Свалява 

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого - судді Уліганинця П.І.
за участю секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом представника ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» - Томилко Оксани Борисівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 03.12.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №573349986 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 29 900,00 грн шляхом перерахування на банківську картку, реквізити якої були зазначені ним при укладенні договору. Умовами договору передбачено обов`язок позичальника сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Базова процентна ставка становила 0,98 % на день від суми залишку кредиту, комісія за надання першого траншу — 1495,00 грн. Кінцевий строк повернення кредиту визначено до 02.01.2030 року. Позивач зазначає, що відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Нарахування процентів за договором припинено з 03.09.2025 року. 08.04.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/30, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Станом на день звернення до суду позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 90 588,09 грн, а також судові витрати.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 190-194).
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 200, 202).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.
Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 03.12.2024 року, паспорту споживчого кредиту продукту "Смарт" №573349986 від 03.12.2024 року, договору кредитної лінії №573349986 від 03.12.23024 року, ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти у розмірі 29900,00 грн., строк кредитування до 1826 днв, кінцева дата поверненя кредиту 02.01.2030 року. Договір підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 7934що був відправлений на вказаний позичальником мобільний номер НОМЕР_1 . (а.с. 22-49,71).
На підтвердження виконання умов кредитного договору позивачем надано підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, відповідно до якого 03.12.2024 року ТОВ «ПрофітГід» в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг №ПГ-757 від 06.09.2023 здійснило переказ коштів у сумі 29 900,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 , емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», із зазначенням у призначенні платежу кредитного договору №573349986 від 03.12.2024 та отримувача — ОСОБА_1 . (а.с.126).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №573349986 від 03.12.2024 року загальна заборгованість відповідача становить 105 537,66 грн, з яких: 29 899,14 грн — заборгованість за тілом кредиту, 60 688,95 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом, 14 949,66 грн — неустойка.  (а.с.64-70).
Разом з тим, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 90 588,09 грн, з яких: 29 899,14 грн — заборгованість за тілом кредиту та 60 688,95 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом. Вимоги про стягнення неустойки та комісії за надання кредиту позивачем не заявлено.
Судом встановлено, що право вимоги за вказаним договором, 08.04.2025 року, перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а.с. 54-63).
На підтвердження переходу права вимоги позивачем надано повідомлення про відступлення права вимоги, відповідно до якого у зв`язку з невиконанням відповідачем умов вщевказаного кредитного договору право вимоги за вказаним договором з 08.04.2025 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу. У повідомленні також зазначено реквізити нового кредитора, контактні дані для врегулювання питання заборгованості та банківські реквізити для погашення заборгованості за кредитним договором. (а.с. 128).
Позивачем також надано повідомлення про дострокове розірвання кредитного договору, у повідомленні вказано, що у відповідача наявна прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, а тому на підставі умов договору та ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» кредитор повідомив про дострокове розірвання договору з 03.09.2025 року та необхідність погашення заборгованості у розмірі 105 537,66 грн. Також у повідомленні наведено банківські реквізити для сплати заборгованості. (а.с.129).
Позивачем також надано досудову вимогу, адресовану відповідачу, в якій зазначено про неналежне виконання ним зобов`язань за кредитним договором №573349986 від 03.12.2024 року та наявність станом на 02.10.2025 року заборгованості. (а.с.130).
Згідно з інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську картку № НОМЕР_3 (IBAN: НОМЕР_4 ). Також банк повідомив, що по вказаному рахунку 03.12.2024 року здійснено зарахування коштів у сумі 29 900,00 грн. На підтвердження зазначених обставин до матеріалів справи долучено виписку по рахунку за період з 03.12.2024 року по 03.12.2024 року. (а.с.184-187).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку та сплатити відсотки.
Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За правилами ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно ст. 625, 629 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог і розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Відповідно до вищезгаданої норми Закону з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2422,40 грн судового збору за подачу позовної заяви.
Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з положеннями ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У позовній заяві наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з розглядом справи. До таких, окрім судового збору входять витрати на правничу допомогу на загальну суму 5000.00 грн.  – гонорар адвоката.
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000666, ордер на надання правничої допомоги №1116266, договір про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року, додаткова угода №1917 від 09.10.2025 року до договору про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг від 09.10.2025 року з переліком наданих правових та юридичних послуг, кількістю витрачених годин і вартістю послуг, платіжну інструкцію від 09.10.2025 року про оплату послуг адвоката в сумі 5000,00 грн. (а.с. 131-147).
Велика Палата Верховного Суду у рішенні 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
За роз`ясненнями викладеними у постанові КЦС ВС від 18.03.2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18 при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою – п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою – п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Рішеннями ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 та у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року стверджено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим і відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення витрат на грошову допомогу у даній справі є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді та досягнення обумовленого між сторонами успішного результату.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» щодо покладення витрат на професійну (правничу) допомогу на відповідача, в частині стягнення 5000,00 грн. вищезгаданим нормам закону не відповідає, витрати у заявленій сумі не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою в суді, у зв`язку з чим в даній частині позовних вимог належить відмовити.
Керуючись ст. 12, 18, 76, 81, 128, 133, 134, 137, 141, 223, 280, 281, 284, 285, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 615, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов представника ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» - Томилко Оксани Борисівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ,     ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця    АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5  на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», адреса: м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13, Чернігівської області, код ЄДРПОУ 39700642 заборгованість за Кредитним договором в розмірі 90 588 (дев`яносто тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ,     ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця    АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5  на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», адреса: м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13, Чернігівської області, код ЄДРПОУ 39700642 понесені судові витрати у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 коп. – сплачений судовий збір.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ   П.І.Уліганинець 
01.06.2026 року.