Справа № 184/1583/24
Номер провадження 2/184/52/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Томаша В.І.,
за участю секретаря судових засідань - Михайлової Т.В.,
позивачки - ОСОБА_1 ,
представника позивачки - ОСОБА_2 ,
відповідача - ОСОБА_3 ,
представника відповідача - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Міністерство Оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини»,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із вказаним вище позовом, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю зі ОСОБА_5 , як чоловік та дружина, у період з лютого 2019 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебувала на його утриманні у цей же період.
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув цивільний чоловік позивачки - військовослужбовець Збройних Сил України, старший сержант ОСОБА_5 . Причиною смерті ОСОБА_5 відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №1714м/992л від 17.04.2024 року зазначено - «ушкодження внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій», «вибухова травма внаслідок військових дій». Як вбачається з повідомлення про смерть, виданого 15.04.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 загинув, вірний військовій присязі, захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України біля н.п. Райгородка Харківської області. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з лютого 2019 року вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно вирішували, на які потреби спрямовувати спільні доходи, які продукти харчування закуповувати, який сезонний одяг потребує змін, які витрати по комунальним послугам подружжя несе щомісяця, за рахунок спільних коштів оплачували лікування один одного в період хвороб, спільно вирішували всі інші побутові потреби. За рахунок коштів спільного бюджету подружжя робили косметичні ремонти житла: змінювали шпалери, встановлювали металопластикові вікна, ремонтували підлогу. За спільні кошти ними також придбалися необхідні меблі та побутове обладнання. За період спільного проживання як подружжя, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 здійснювали спільні покупки різних побутових речей, деталей на ремонт авто, оплачували лікування. ОСОБА_1 до знайомства зі ОСОБА_5 самостійно виховувала сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З моменту спільного проживання, а саме з лютого 2019 року ОСОБА_1 , її син - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали разом в квартирі АДРЕСА_1 однією родиною, фактично виконуючи обов`язки повноцінного подружжя. 08.01.2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відповідно до свого віросповідання обвінчалися у храмі Петра Калнишевського , таїнство подружжя уділив ігумен Меркурій (Скороход), про що подружжю було видано відповідне свідоцтво. У 2022 році ОСОБА_5 добровільно став на захист Батьківщини від рашистської навали. Проходячи службу у Збройних Силах України, чоловік продовжував утримувати свою дружину ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_9 , регулярно перераховуючи їй кошти. Так, за останній рік на два рахунки позивачки, які відкриті в АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_5 було перераховано 832350 грн., що свідчить про те, що останній утримував її в повному обсязі. ОСОБА_1 не працювала, оскільки є особою з інвалідністю III групи з 06.10.2014 року безстроково, займалась веденням домашнього господарства та вихованням малолітньої сина ОСОБА_9 . Спільно з матір`ю загиблого цивільного чоловіка, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 займалась організацією поховання свого померлого чоловіка, поминального обіду, оповіщала про його смерть близьких родичів та друзів сім`ї, у позивачки залишилися усі оригінали документів загиблого та його особисті речі. Лікарське свідоцтво про смерть, сповіщення військової частини НОМЕР_1 , повідомлення про смерть були видані позивачці як цивільній дружині. Як вбачається з Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.06.2024 року №126, ОСОБА_1 вказана як дружина. Тобто, ОСОБА_5 вважав ОСОБА_1 дружиною, про що вказував у документації, яку заповнював під час проходження служби. Після смерті ОСОБА_5 постало питання щодо оформлення пенсії по втраті годувальника, оформлення спадкових прав, оформлення одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, інші важливі проблемні питання, уникнути яких вдалося б, якби шлюб був зареєстрований. В звязку з чим вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. 
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задовольнити.
Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти позову та просили відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та її представника.
В судове засідання представник третьої особи - Міністерство Оборони України не з`явився, надав письмові пояснення на позов, в якому просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі в зв`язку з безпідставними вимогами, а також просить розглянути справу без участі їх представника за наявними матеріалми відповідно до вимог чинного законодавства.
В судове засідання представник третьої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не з`явився, надав клопотання, в якому просить залишити позов позивача без задоволення, розглянути справу за відсутності їх представника.
В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що вона знає позивачку, знайомі з 12 років. ОСОБА_11 була тричі в шлюбі. Вона приїжджає щорічно в м. Покров. На даний час мешкає в м. Львів. В 2021 році, коли вона була в м. Покров, вона з чоловіком та ОСОБА_11 з ОСОБА_12 їздили в м. Нікополь, де ОСОБА_13 та ОСОБА_12 повінчалися в церкві. Вони жили як чоловік та жінка. ОСОБА_12 також знає з 12 років і підтримували з ними стосунки. ОСОБА_12 був у добрих стосунках з сином ОСОБА_13 від попереднього шлюбу - ОСОБА_9 .
В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_14 пояснила, що позивачка її сусідка, вони живуть з 2018 року. ОСОБА_13 жила з ОСОБА_12 , знали їх як сім`ю, думали, що ОСОБА_9 - їхній спільний син, ОСОБА_12 його виховував, їздив на заробітки в Польшу. Вони спілкувалися як сусіди. 
В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що знала ОСОБА_12 . Вона не згодна з позовом, який подала ОСОБА_13 до суду, оскільки ОСОБА_13 не була дружиною ОСОБА_12 . ОСОБА_12 їй дзвонив і казав про це. ОСОБА_13 вона знає, один раз були в компанії. Вона дружила з ОСОБА_12 з 2015 року. В 2017 році ОСОБА_12 був у Польщі, де працював. 06.01.2020 року вони з ОСОБА_12 , ОСОБА_16 відпочивали в кафе «Монтана» м. Покров, потім він знову поїхав до Польщі. Про те, що ОСОБА_12 вінчався 08.01.2020 року, вона не знала, бо він був вже в Польщі. В 2019 році вона була в гостях у ОСОБА_5 в Польщі . В грудні 2020 року вона також була в Польщі у ОСОБА_12 в гостях. Вона також працювала в Польщі. В травні 2022 року вона знову виїхала за межі України. На похоронах ОСОБА_12 не була. Коли ОСОБА_12 був в м. Покров, він проживав з матір`ю.
В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_12 - її кум, який хрестив її старшого сина. ОСОБА_20 ОСОБА_13 вона знає, познайомилися в день смерті ОСОБА_12 , вона їй подзвонила та повідомила про загибель ОСОБА_12 і про те, що вона його жінка. ОСОБА_21 знає з 1998 року, вони дружили, ОСОБА_12 не мав сім`ї. Вона живе в м. Дніпро з 1995 року. В м. Покров приїжджає не часто. З ОСОБА_12 підтримувала зв`язок, знає, що він в 2017 році їздив на роботу в Польшу, в січні 2020 року також туди їздив на роботу. Коли він був у відпустці, жив у неї. ІНФОРМАЦІЯ_4 він загинув. 
В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_22 пояснила, що вона знала ОСОБА_21 , вони дружили. ОСОБА_11 бачила один раз. В 2017 році ОСОБА_12 працював у Польщі, приїжджав у гості в 2019 році та поїхав назад. Вони святкували день народження. У ОСОБА_12 не було жінки та сім`ї. В березні 2024 року він був у відпустці у неї в гостях, коли йому подзвонила ОСОБА_11 і вона зрозуміла про відносини між ними, він ОСОБА_13 допомагав грошима. ОСОБА_11 не була дружиною ОСОБА_12 . Вона з подругами бу4ли в гостях у ОСОБА_12 в Польщі.
Суд, вислухавши сторони, свідків, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.
У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №248 (а.с.10об).
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №00044591818 від 17.04.2024 року, виданного Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №248, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті - Харківська область, с. Райгородок (а.с.10).
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1714м/992л від 17.04.2024 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у зоні військових дій, місце смерті - Харківська область, с. Райгородок, смерть настала внаслідок: ушкодження внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій, причина смерті - вибухова травма внаслідок військових дій (а.с.11).
Згідно Сповіщення №792 №178г/9632 від 14.04.2024 року, виданого ТВО командира військової частини НОМЕР_1 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , який просить сповістити ОСОБА_1 про те, що її чоловік, сапер 2 інженерно-саперного відділення 2 інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , старший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_6 05 березня 2022 року, вірний військовій присязі, захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України, загинув біля н.п. Райгородка Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).
Згідно повідомлення про смерть №7/2793 від 15.04.2024 року, виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 на ім`я ОСОБА_1 про те, що її чоловік, сапер 2 інженерно-саперного відділення 2 інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , старший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , вірний військовій присязі, захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України біля н.п. Райгородка Харківської області (а.с.12).
Згідно військового квитка Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 придатний до військової служби (а.с.12об).
Згідно посвідчення Серії НОМЕР_3 , виданого 29.07.2015 року, ОСОБА_5 учасник бойових дій (а.с.9об).
Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 . Батьки: батько - ОСОБА_24 ; мати - ОСОБА_3 (а.с.10).
Згідно копії паспорта Серії НОМЕР_5 , ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Покров (м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_2 (а.с.8-9).
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №232 від 24.04.2024 року, виданого адміністратором Центру надання адміністративних послуг виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області, за адресою - АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.9об).
Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №1236-582185-2017, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою - АДРЕСА_3 (а.с.7об).
Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є інвалідом 3 групи загального захворювання довічно (а.с.19).
Згідно Індивідуальної програми реабілітації інваліда №1413 від 30.10.2014 року, виданого Нікопольською МСЕК, ОСОБА_1 не працює, група інвалідності - 3, причина інвалідності - загальне захворювання, з 06.10.2014 року до безстроково (а.с.18об).
Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_7 , син позивачки ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 . Батьки: батько - ОСОБА_25 ; мати - ОСОБА_1 (а.с.10об).
Згідно довідки про рух грошових коштів АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_5 , перебуваючи у Збройних Силах України, регулярно перераховував кошти на рахунок ОСОБА_1 (а.с.14-17).
Згідно свідоцтва таїнства подружжя, 08.01.2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відповідно до свого віросповідання обвінчалися у храмі св. прав. Петра Калнишевського , таїнство подружжя уділив ігумен Меркурій (Скороход) (а.с.19).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, пеердбаченими цим Кодексом, у порядку:
1)наказного провадження;
2)позовного провадження (загального або спрощеного);
3)окремого провадження.
Ч. 7 ст. 19 ЦПК України визначено, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових-прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Так, згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Відповідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, зазначено в ч. 4 ст. 175 ЦПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, закриття провадження у справі можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення.
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Вказане вище зазначено в постанові ОП КЦС ВС у справі №638/3792/20, ухваленої 20 вересня 2021 року.
Аналізуючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд звертає увагу на те, що у своєму позові позивач вказує причину необхідності встановлення юридичного факту саме в порядку позовного провадження з посиланням на ст. 315 ЦПК України.
Суд вважає дане твердження позивача хибним та таким, що не відповідає приписам законодавства, а саме: вказана стаття належить до розділу IV (ОКРЕМЕ ПРОВАДЖЕННЯ) ЦПК України. Тобто, позивач, звертаючись до суду в порядку позовного провадження, хоче встановити юридичний факт, який згідно законодавства встановлюється в порядку окремого провадження.
Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві позивач мав би викласти свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, але спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не існує. Крім того, в прохальній частині позову позивач просить суд встановити юридичний факт, але є незрозумілим, що саме вимагається від відповідача, що також є недотриманням ч. 4 ст. 175 ЦПК України.
Щодо наявності доказів факту проживання як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, відповідно до ч. 2 та 4 ст. 3 Сімейного Кодексу сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).
Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом в постановах від 31 березня 2020 року у справі №205/4245/17 (провадження №61-17628св19), від 23.04.2020 №686/8440/16-ц.
Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження №14-130цс19) містить правовий висновок, згідно якого вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст.ст. 3, 74 Сімейного кодексу України).
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю суд бере до уваги:
- показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту;
- документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання);
- фотографії певних подій;
- документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази).
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показаннями свідків.
Під час звернення до суду заявником не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, зокрема, що позивачка із ОСОБА_5 постійно спільно проживали саме з лютого 2019 року як вказує заявниця, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин із ОСОБА_5 . Заявницею не надано до суду жодної спільної фотографії із загиблим ОСОБА_5 , скріншотів особистої переписки з месенджерів, щоб могло свідчити про стосунки як чоловіка та жінки. Надані заявницею до суду платіжні інструкції про нібито спільну покупку техніки суд вважає недопустимим доказом, адже вони не містять інформації, хто саме здійснював покупку, відсутня печатка. Відсутні і будь-які підтвердження, що ОСОБА_1 разом із загиблим робили ремонт у спільному житлі, разом проводили час. Твердження заявниці, що саме вона безпосередньо займалася організацією поховання загиблого солдата ОСОБА_5 , жодним чином не підтверджують саме факт спільного проживання, ведення господарства та наявності у заявниці із загиблим стосунків як чоловіка та дружини, а лише свідчать про факт організації поховання.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року в справі №466/3769/16 (провадження №61-5296св19), від 27 лютого 2019 року в справі №522/25049/16-ц (провадження №61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц (провадження №61-44641СВ18), від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц (провадження №61-42601св18), від 17 квітня 2019 року в справі №456/1258/17, від 02 квітня 2020 року в справі №357/13948/16-а, від 12 листопада 2020 року в справі №822/630/17.
Рішення районних та міськрайонних судів з аналогічним предметом спору про залишення Заяв без розгляду по справах №336/1652/22, 337/1352/22, 337/1641/22, 383/490/22, 181/410/22.
Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , нею не надано достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про наявність спільних обов`язків саме як подружжя.
Самі лише показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року по справі №466/3769/16-ц).
Статтею 315 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи про встановлені факту:
1)родинних відносин між фізичними особами;
2)перебування фізичної особи на утриманні;
3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;
4)реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;
5)проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;
6)належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;
7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;
8)смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;
9)смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.
Відповідно до п. 2 Постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Якщо юридичний факт надає право за законом та заінтересована особа заперечує встановлення факту, мотивуючи свої заперечення наявністю спору про право, то заява в порядку окремого провадження розглянута бути не може, тоді суд відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦПК рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є лише підставою для одержання зазначених документів.
Згідно інформації, зазначеної у позовній заяві, позивач перебувала у цивільному шлюбі із ОСОБА_5 з лютого 2019 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я складається з спільно проживаючих осіб, зв`язаних спільним побутом, що мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Кодексу сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно з ст. 21 Сімейного кодексу шлюб - це сімейний союз чоловіка та жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав і обов`язків подружжя.
Згідно зі статтею 36 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються:
-чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
-чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
- були на повному утриманні померлого годувальника;
- одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Таким чином, право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлого ОСОБА_5 може виникнути у ОСОБА_1 лише в разі отримання нею статусу дружина на підставі свідоцтва про шлюб.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно із ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах 1 та 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Стороною відповідача, показами свідків з їх боку та наданими ними письмовими доказами цілком спростовані доводи позивача та її представника, викладені в позовній заяві та в судовому засіданні. 
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні вимог, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-13, 60, 76-83, 89, 263, 265, 268, 353-354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову  ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини» - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення складено 10.06.2026р.

Суддя Покровського  міського суду	  В. І. Томаш