ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/7546/25	
За заявою: Приватного підприємства "АГ 23", м. Павлоград Дніпропетровської області 
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
У справі:
за позовом Приватного підприємства "АГ 23", м. Павлоград Дніпропетровської області 
до Павлоградської міської ради, м. Павлоград Дніпропетровської області 
про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки 
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Без участі представників сторін  
С У Т Ь С П О Р У:
Приватне підприємство "АГ 23" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить визнати укладеним з дня набрання чинності рішенням суду між Приватним підприємством "АГ 23" та Павлоградською міською радою договір оренди земельної ділянки з кадастровим № 1212400000:02:001:0046 площею 0,9290га з усіма його додатками в редакції, долученій до листа Приватного підприємства "АГ 23" від 01.09.2025.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2025 справу №904/7546/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2026 позовні вимоги Приватного підприємства "АГ 23" до Павлоградської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки - задоволено.
01 травня 2026 року від Приватного підприємства "АГ 23" до господарського суду надійшла заява, якою просить стягнути з Павлоградської міської ради судові витрати у розмірі 30 000,00грн.
Відповідач надав до суду заперечення, вважає, заявлену суму такою, що не відповідає принципам розумності, співмірності із складністю справи та необхідності. Справа №904/7546/25 була розглянута у найкоротші строки, без тривалих судових дебатів, складної доказової бази, що передбачає та обмежує обсяг наданої адвокатом допомоги. Предмет доказування у цьому спорі не зумовлює виникнення потреби у дослідженні значного обсягу обставин фактичної дійсності. В Акті приймання - передачі наданих послуг від 01.05.2026 за договором про надання юридичної (правничої) допомоги від 21.11.2024 зазначено, що адвокатським об`єднанням витрачено 2 години на зміну предмета позову, що полягало у викладанні в позовній заяві тексту договору оренди землі, замість раніше доданого до позову окремого проєкту договору оренди, не змінюючи ні слова в договорі. На думку відповідача, оцінювання вартості сканування договору та перенесення його в текст позовної заяви не може тривати дві годи, і як наслідок не повинно коштувати як прожитковий мінімум в Україні на місяць. Адвокатське об`єднання фактично обмежилось поданням позову та заперечення на відзив, що повторює позов.
Павлоградська міська рада вважає, що витрати у розмірі 30000,00грн є непропорційними, необґрунтованими та завищеними з огляду на обсяг дій адвоката, відсутність тривалих судових дебатів, коротку тривалість розгляду справи.
Ухвалою господарського суду від 05.05.2026 прийнято до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення; постановлено розглядати заяву без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
За приписами частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 240 ГПК України).
Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд, -
В С Т А Н О В И В :
21 листопада 2024 року між Приватним підприємством "АГ 23" (клієнт, позивач) та Адвокатським об`єднанням "Де-Факто" (адвокатське об`єднання) укладено договір про надання юридичної (правничої) допомоги. 
За умовами пункту 1.1 договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Адвокатське об`єднання, на підставі звернень клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання в т.ч., але не виключно, наступної юридичної допомоги, зокрема, підготовка, направлення запитів та отримання документів, правовий аналіз всіх документів та визначення правової стратегії захисту клієнта, у тому числі, за необхідності, ознайомлення з матеріалами судових справ та іншими документами, необхідними для захисту інтересів клієнта; представництво інтересів клієнта у взаємовідносинах із юридичними і фізичними особами, органами державної влади і місцевого самоврядування, в судах всіх інстанцій та будь-якої юрисдикції, в правоохоронних органах, перед їх посадовими і службовими особами, з будь-яких питань і в тому числі у всіх справах, де стороною є Клієнт або у разі коли такі справи стосуються інтересів клієнта; надання консультацій, висновків, довідок з правових питань, що виникають у клієнта (п. 2.1 договору).
Правничу допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок адвокатського об`єднання (п. 4.1 договору).
Загальна ціна цього договору складається із вартості послуг наданих адвокатським об`єднанням протягом строку дії договору. Оплата вартості наданих адвокатським об`єднанням послуг відбувається за погодинним принципом виходячи із вартості однієї години роботи адвокатського об`єднання 2 000,00грн, на підставі акту наданих послуг, шляхом перерахування клієнтом на поточний рахунок адвокатського об`єднання 100% вартості послуг упродовж 2 (двох) банківських днів після надання послуг на підставі актів наданих послуг адвокатського об`єднання (п. 4.1.1 договору).
Оплата за юридичні послуги починає рахуватися з перших витрачених адвокатським об`єднанням 10 хвилин. При цьому, вказані 10 хвилин входять до розрахунку вартості послуг, наданих адвокатським об`єднанням (п. 4.1.4 договору).
За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичноїдопомоги і її вартість (п. 4.3 договору).
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2025, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку відсутності обґрунтованих заперечень сторін, цей договір автоматично пролонгується після завершення строку його дії на той же строк, на який його було укладено первісно (п. 7.1 договору).
01 травня 2026 року між адвокатським об`єднанням та клієнтом складено та підписано Акт приймання - передачі наданих послуг за договором про надання юридичної (правничої) допомоги від 21.11.2024.
Адвокатським об`єднанням у повному обсязі надано, а клієнтом отримано послуги за договором. Загальна вартість послуг, наданих адвокатським об`єднанням, складає 30000,00грн. Підписанням цього акту сторони підтверджують факт належного надання послуг адвокатським об`єднанням відповідно до положень договору.
Так, адвокатським об`єднанням надано наступну правничу допомогу:
31.12.2025 - ознайомлення з наданими клієнтом матеріалами, формування правової позиції, підготовка та подача до Господарського сулу Дніпропетровської області позовної заяви ПП "АГ 23" до Павлоградської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1212400000:02:001:0046, 5год;
29.01.2026 - підготовка до судового засідання. Поїздка до Господарського суду Дніпропетровської області та участь, в судовому засіданні по справі №904/7546/25 за позовом ПП "АГ 23" до Павлоградської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1212400000:02:001:0046, 2год;
16.02.2026 - складення та подання заяви про зміну предмета позову по справі №904/7546/25 за позовом ПП "АГ 23" до Павлоградської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1212400000:02:001:0046, 1год;
17.02.2026 - підготовка до судового засідання. Поїздка до Господарського суду Дніпропетровської області та участь, в судовому засіданні по справі №904/7546/25 за позовом ПП "АГ 23" до Павлоградської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1212400000:02:001:0046, 1год;
03.03.2026 - складення та подання до Господарського суду Дніпропетровської області відповіді на відзив по справі №904/7546/25 за позовом ПП "АГ 23" до Павлоградської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1212400000:02:001:0046, 1год;
05.03.2026 - підготовка до судового засідання. Поїздка до Господарського суду Дніпропетровської області та участь, в судовому засіданні по справі №904/7546/25 за позовом ПП "АГ 23" до Павлоградської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1212400000:02:001:0046, 1год;
26.03.2026 - підготовка клопотання до Господарського суду Дніпропетровської області про долучення доказів та пояснень по справі №904/7546/25 за позовом ПП "АГ 23" до Павлоградської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1212400000:02:001:0046, 1год;
30.03.2026 - підготовка до судового засідання. Поїздка до Господарського суду Дніпропетровської області та участь, в судовому засіданні по справі №904/7546/25 за позовом ПП "АГ 23" до Павлоградської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1212400000:02:001:0046, 1год;
21.04.2026 - підготовка до судового засідання. Поїздка до Господарського суду Дніпропетровської області та участь, в судовому засіданні по справі №904/7546/25 за позовом ПП "АГ 23" до Павлоградської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1212400000:02:001:0046, 1год;
29.04.2026 - підготовка до судового засідання. Поїздка до Господарського суду Дніпропетровської області та участь, в судовому засіданні по справі №904/7546/25 за позовом ПП "АГ 23" до Павлоградської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1212400000:02:001:0046, 1год. Всього 15 годин.
Доказів оплати позивачем послуг, наданих йому адвокатом у межах вказаного договору, на момент розгляду справи не надано. 
Суд звертає увагу на сталу і послідовну практику Верховного суду, відповідно до якої витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена.
Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №925/1137/19.
Доказом повноважень адвокатів на представництво інтересів позивача у справі є: договір про надання юридичної правничої допомоги від 21.11.2024; ордер серії АН №1877431 від 31.12.2025 (а.с. 75 том 1); ордер серії АЕ №1475473 від 17.02.2026 (а.с. 159 том 1). Статус адвоката Замули Ростислава Олеговича підтверджується Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №6307 від 29.03.2023 (а.с. 76 том 1). Статус адвоката Догонової Тетяни Вікторівни підтверджується Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №494 від 21.08.2020 (а.с. 160 том 1).
За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких - витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура (ст. 1312 Конституції України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 126 ГПК України).
Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
- розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).
Адвокатський гонорар може існувати у двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
У разі відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, які надаються адвокатом, суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (постанова Касаційного господарського суду від 09.12.2021 у справі №922/3812/19).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).
В позовній заяві позивач зазначив, що загальна сума попереднього розрахунку судових витрат становитиме 30 000,00грн.
За частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див. також, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. ст. 129 ГПК України).
За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Отже, суд вправі покласти лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).
Будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом, зокрема, явка в судове засідання, участь у судовому засіданні, відправлення документів є процесуальною дією в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, і витрати, понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.
При визначенні обґрунтованого розміру гонорару суд має враховувати: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
За приписами статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.
Процесуальні документи, наявні у справі, а також участь у судових засіданнях 29.01.2026, 17.02.2026, 05.03.2026, 30.03.2026, 21.04.2026, 29.04.2026 підтверджують надання правової допомоги позивачу у цій справі адвокатами Замулою Р.О., Догоновою Т.В.
Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).
Відповідач вважає заявлені позивачем витрати на правничу допомогу непропорційними, необґрунтованими та завищеними з огляду на обсяг дій адвоката, відсутність тривалих судових дебатів, коротку тривалість розгляду справи. 
Суд враховує, що дана справа не є складною для професійного адвоката, справа не містить значного обсягу матеріалів, що підлягають дослідженню та, зважаючи на критерій розумного розміру, що застосовується Європейським судом з прав людини, доходить висновку про недостатню обґрунтованість позивачем в аспекті необхідних/неминучих його витрат на професійну правничу допомогу заявлені ним витрати в сумі 30000,00 грн.
Беручи до уваги право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, зважаючи на клопотання відповідача про необгурнтованість та непропорційність витрат на правничу допомогу, враховуючи баланс інтересів сторін у даному питанні, суд вважає заявлену позивачем суму витрат на правничу допомогу завищеною, а максимальним розміром правничої допомоги, яка може бути розподілена між сторонами - 15000,00 грн.
З урахуванням задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00грн.
При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача).
Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
В И Р І Ш И В:
Заяву Приватного підприємства "АГ 23" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Павлоградської міської ради (ідентифікаційний код 33892721; вул. Соборна, 95, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400) на користь Приватного підприємства "АГ 23" (ідентифікаційний код 45055751; вул. Дніпровська, 49, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000грн.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
В іншій частині заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	 	Н.М. Євстигнеєва