Справа № 308/21598/23

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого – судді Придачука О.А.
за участю секретаря судового засідання – Бомбушкаря В.П.
представника позивача – адвоката Кушнір Н.П 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Старцев Є.Г., в інтересах ФОП ОСОБА_1 , звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), котрий здійснює господарську діяльність за видами економічної діяльності: обслуговування напоями (56.30) та діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (56.10), 31 січня 2023р. було укладено з ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) договір оренди нерухомого майна - нежитлового приміщення №65, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
25 липня 2023 року орендоване ФОП ОСОБА_1 приміщення було затоплено з вини відповідача, ОСОБА_2 , як власника квартири АДРЕСА_2 .
Факт залиття орендованого позивачем приміщення з вини відповідача зафіксовано та підтверджується Актом №1 про наслідки залиття нежитлового приміщення від 25 липня 2023 року, яким зафіксовано стан внаслідок залиття приміщення №65, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також стан обладнання, в тому числі й техніки, необхідної для функціонування приміщення кав`ярні. 
Учасниками проведеного огляду були: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , мешканка АДРЕСА_4 – найманий працівник, ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_5 – найманий працівник, а також ОСОБА_7 , представник будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_3 , котрий діяв на підставі довіреності від 13 листопада 2018 року, що зареєстрована в реєстрі за №1159.
Вказаними особами встановлено, що в приміщенні АДРЕСА_6 , пошкоджені шляхом залиття: стеля, стіни, підлога по всьому периметру приміщення, меблі (столи, дивани, стільці, барна стійка), посуд, декор (підставки, тримачі, корзинки, штучні квіти тощо), пакети з кавою, пакети з молочною продукцією, кавою та інші наявні продукти харчування. 
Відповідно до Акту №1, пошкодження шляхом затоплення містяться на наступному обладнанні: кавомолка «Fiorenzato F64», кавомолка 2 – компак; кавомашина «Elektra Barlume», планшет «Apple Air 1»; акустична колонка «Edifier», телефон Aple 8+, термінал «Ingenico», мікрохвильова піч «Gorenje».
В Акті №1 зафіксовано, що залиття приміщення відбулось з квартири АДРЕСА_2 , котра перебуває у власності ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 . Тимчасово мешкав у даній квартирі ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 .
В договорі оренди нерухомого майна від 31.12.2023 року, що укладений позивачем в якості орендаря, вказано, що - нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_9 перебуває у задовільному стані, без наявних недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання об`єкта оренди за цільовим призначенням. 
Згідно акту прийому-передачі майна до договору оренди нерухомого майна сторони засвідчили, що об`єкт оренди переданий та отриманий в стані, потребуючого ремонту в чорновому варіанті: підлога – стяжка; стеля – бетон, перекриття; стіни заштукатурені без шпаклівки; без перестінок; без кондиціонера та засобів обігріву; без протипожежної та охоронної систем; без розеток та вимикачів освітлення; без приладів освітлення; без засобів нагрівання води; без сантехніки.
Як заявив ФОП ОСОБА_1 , у нотаріально посвідчений заяві від 31 січня 2023 року між ним та ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) було укладено договір оренди нерухомого майна - нежитлового приміщення №65, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . ФОП ОСОБА_1 за власний рахунок проведено ремонтні та оздоблювальні роботи в орендованому приміщенні. 25 липня 2023 року, внаслідок затоплення приміщення кав`ярні з квартири АДРЕСА_10 , розташованої поверхом вище, було зіпсовано ремонт та оздоблення кав`ярні, меблі, все обладнання й товар. Так, залитими були кавомолка «Fiorenzato F64», кавомолка 2 – компак; кавомашина «Elektra Barlume», планшет «Apple Air 1»; акустична колонка «Edifier», телефон Aple 8+, термінал «Ingenico», мікрохвильова піч «Gorenje» тощо. 
ОСОБА_6 , котра працює касиром у кав`ярні, розташованій в приміщені №65 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно укладеного 18 жовтня 2022 року з ФОП ОСОБА_1 трудового договору, у нотаріально посвідченій заяві заявила зокрема про те, що 25 липня 2023 року вона ( ОСОБА_6 ) приблизно о 07 год. 20 хв. прийшла на роботу та побачила, що орендоване ФОП ОСОБА_1 приміщення затоплено з квартири, розташованої поверхом вище. В кав`ярні найбільше була залита частина, де розташована бар стійка, все обладнання та товар. Так, залитими були кавомолка «Fiorenzato F64», кавомолка 2 – компак; кавомашина « ІНФОРМАЦІЯ_1 », планшет «Apple Air 1»; акустична колонка «Edifier», телефон Aple 8+, термінал «Ingenico», мікрохвильова піч «Gorenje» тощо. Затопленим було все, в тому числі під`їзд, а в квартирі АДРЕСА_10 , з якої відбувалось затоплення, вода покривала підлогу коридору та ванни (в інші приміщення квартири вони не заходили). Власника квартири АДРЕСА_10 , ОСОБА_2 , не було. В квартирі АДРЕСА_10 перебував орендар, ОСОБА_3 . Він дозволив подивитись місце витоку й пояснив, що спав та не бачив, що відбувся прорив змішувача. 
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в своїх заявах також описали обставини складання комісією Акту №1 про наслідки залиття нежитлового приміщення.
Необхідно зазначити, що внаслідок залиття Ipad Air 16 gb та iPhone 8 Plus 64 Gb були знищені повністю та відновленню не підлягали.
Так, відповідно до інформації, наданої ФОП ОСОБА_8 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_11 ), 28 липня 2023 року надійшов в ремонт (№2054) від ОСОБА_1 виріб: Ipad Air 16 gb (used) (колір Space Gray), серійний номер 00000002, який не підлягає ремонту: залита плата, залиті всі мікросхеми.
За інформацією ФОП ОСОБА_8 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_11 ), 28 липня 2023р. від ОСОБА_1 надійшов в ремонт (№2056) виріб: iPhone 8 Plus 64 Gb (Space Gray), серійний номер 23534656, який не підлягає ремонту: залита плата, всі датчики, всі мікросхеми.
Представник позивача зазначає, що пошкодження приміщення, орендованого позивачем відбулось з вини відповідача, який зобов`язаний належно утримувати та експлуатувати квартиру та її складові частини, зокрема сантехнічне обладнання та мережі водовідведення.
Розмір матеріальної шкоди, заподіяної відповідачу, підтверджується висновком експерта за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження від 30.10.2023 №Д-30/2023 (далі за текстом – Висновок №Д-30/2023), яким, зокрема, встановлено, що вартість відновлюваного ремонту нежитлового приміщення комерційного призначення № НОМЕР_4 загальною площею 80 м. кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на 1 поверсі, необхідність якого виникла внаслідок залиття становить – 230745,83 грн. (двісті тридцять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 83 копійки). 
Оскільки Ipad Air 16 gb (used), знищений унаслідок залиття, не підлягає ремонту, ФОП ОСОБА_1 придбано у ФОП ОСОБА_9 . Айпад, вартість якого згідно фіскального чека № zMXTGvi_4DM від 09 серпня 2023 року становить 15750,00 грн. 
Оскільки iPhone 8 Plus 64 Gb, знищений унаслідок залиття, не підлягає ремонту, ФОП ОСОБА_1 придбано у ФОП ОСОБА_9 iPhone 8 Plus 64 Gb, вартість якого, згідно фіскального чека № zMXTGvi_4DM від 09 серпня 2023 року, становить 6950,00 грн. 
Витрати на ремонт іншої пошкодженої техніки та приладдя підтверджуються Актом здачі – приймання робіт (надання послуг) ФОП ОСОБА_10 та платіжною інструкцією №181 від 10.08.2023.
Так, згідно з Актом здачі – приймання робіт (надання послуг) від 29 червня 2023 року ФОП ОСОБА_10 виконано наступні роботи (надані послуги): заміна плат до кавомашини Elektra Barlume; заміна дисплея та сенсора до кавомолки Fiorenzato F64E; заміна ножів до кавомолки Fiorenzato F64E; повна діагностика/обслуговування техніки. Згідно платіжної інструкції №181 від 10.08.2023 вартість робіт (наданих послуг) становить 16100,00 грн.
Унаслідок залиття приміщення було також знищено меблі. Заподіяна унаслідок цього шкода підтверджується рахунком на оплату по замовленню №273 від 01 серпня 2023 року та платіжною інструкцією №182 від 11 серпня 2023 року на суму 9800,00 грн. та рахунком на оплату по замовленню №279 від 10 серпня 2023 року та платіжною інструкцією №183 від 11 серпня 2023 року на суму 6943,50 грн.
Таким чином, діями відповідача позивачу було спричинено матеріальну (майнову) шкоду у розмірі 286289,33 грн. (розрахунок суми, що підлягає стягненню: 230745,83 грн. + 15750,00 грн. + 6950,00 грн. +16100,00 грн. + 9800,00 грн. + 6943,50 грн. = 286289,33 грн.).
Представник позивача посилається на положення ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України та зазначає, що збитки (вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженої квартири, вартість будівельних матеріалів, виробів, та вартість пошкодженого майна), вартість здійснення експертної оцінки завданих збитків, а також вартість правової допомоги повинні бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі з підстав передбачених указаними нормами ЦК України.
Також представник позивача зазначає, що неправомірні дії відповідача, що полягали у належному утриманні та експлуатації квартири та її складових частин, зокрема, сантехнічного обладнання та мережі водовідведення та унаслідок яких відбулось затоплення приміщення №65, орендованого позивачем, викликали у позивача сильне душевне хвилювання та порушення сну, оскільки позивач зазнав значних збитків, не міг здійснювати підприємницьку діяльність в орендованому приміщенні, втрачав дохід та засоби до існування. Порушились нормальні життєві зв`язки позивача, оскільки весь свій вільний час він змушений був вживати заходів до відновлення (ремонту) орендованого приміщення, витрачати кошти на ремонт пошкодженого обладнання та придбання техніки, що не підлягала ремонту, витрачати кошти для залучення експерта з метою встановлення розміру завданих збитків тощо.
Вказує, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
Законодавством не визначено порядок розрахунку розміру моральної шкоди у випадку, що має місце. З огляду на викладене вважає, що моральну шкоду, завдану ФОП ОСОБА_1 слід стягнути з ОСОБА_2 у розмірі 40000 грн.
А тому на підставі вищенаведеного просить стягнути ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) заподіяну матеріальну (майнову) шкоду внаслідок залиття приміщення 65, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 286289,33 грн., моральну шкоду в розмірі 40000 грн., а також 3262,89 грн. судового збору, 11000 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, 7000 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта та складанням висновку експерта, 2000 грн. витрат, пов`язаних витребування доказів.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому він зазначає, що відповідач являється власником квартири за адресою АДРЕСА_12 . Так, 25.07.2023 року сталося залиття приміщення поверхом нижче, про що відповідач дізнався від працівників позивача. Незважаючи на те, що відповідач проживає в м. Міжгір`я Закарпатської області, він прибув за адресою АДРЕСА_1 для з`ясування обставин залиття приміщення. Відповідач дізнався, що відбулося залиття приміщення АДРЕСА_13 . Він намагався врегулювати питання відшкодування збитків, оплатив на рахунок відповідача 17552,00 грн. та мав намір оплатити інші завдані збитки. Проте користувачі приміщення виставили вимоги щодо відшкодування збитків, які на думку відповідача були завищеними та необґрунтованими.
Вказує, що Акт про наслідки залиття нежитлового приміщення від 25.07.2023 року є неналежним доказом у справі, посилаючись на недотримання порядку складання такого передбаченого Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року. 
Також, у відзиві представник відповідача зазначає, що у висновку експерта за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження № Д-30/2023 від 30.10.2023 року зазначена адреса АДРЕСА_14 . В будинку АДРЕСА_3 є декілька корпусів, наприклад в інформаційній довідці 355956214 від 24.11.2023 року міститься інформація не менше як про два корпуси (корпус 4 та корпус 6). Вказана обставина призводить до неможливості чітко ідентифікувати об`єкт, щодо якого проводилося дослідження та зроблений висновок). Вартість відновлювальних робіт, яка узгоджувалася сторонами в позасудовому порядку, складала орієнтовно 60000,00 грн., проте згідно висновку експерта – склала 230000,00 грн. Вказана різниця викликає сумніви в достовірності результатів висновку. 
Також просив врахувати, що позивачем в частині відшкодування вартості планшету Ipad air 16, мобільного телефону iPhone 8 Plus 64 GB, іншої пошкодженої техніки, не надано доказів вартості спірного майна, а надані докази придбання нового майна. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна. Верховним Судом у постанові від 08.06.2021 року в справі № 127/30388/19 висловлено позицію, що факт купівлі нової речі замість тієї, що була пошкоджена у результаті вчинення кримінального правопорушення, не доводить актуальної ринкової вартості пошкодженої речі на момент вчинення відповідного правопорушення. Просив звернути увагу, що позивачем не надано доказів придбання позивачем планшету Ipad air 16, мобільного телефону iPhone 8 Plus 64 GB, іншої пошкодженої техніки, меблів, що унеможливлює з`ясувати вартість пошкодженого майна. З огляду на викладене, наявні підстави відмови у цій частині позову.
Також зазначив, що використання в якості доказу письмових показань свідків посвідчених нотаріусом суперечить принципам допустимості доказів. Верховний Суд неодноразово зазначав, що надання показань свідків шляхом посвідчення нотаріусом в цивільному процесі не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи ставити питання такому свідку (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі №200/17947/16-ц, ростанова Верховного Суду від 20.05.2020 року в справі №200/17947/16-ц). Отже, нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_1 від 30.11.2023 року та ОСОБА_6 від 30.11.2023 року, є недопустимими доказами
Вказував, що позивачем пред`явлено вимогу про стягнення 2000,00 грн. з відповідача, однак, сплата вказаних коштів не являється збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, тому вказані кошти не підлягають стягненню.
Щодо вимоги стягнення моральної шкоди зазначив, що відповідач припускаючи, що залиття приміщення поверхом нижче відбулося з його вини, вживав заходів щодо відшкодування збитків, зокрема частково сплатив кошти в розмірі 17552,00 грн., найняв юриста для узгодження питань щодо відшкодування збитків. Сторони дійшли до згоди відшкодувати вартість збитків на суму 142000,00 грн., проте представники позивача відмовилися повертати відповідачу залишки пошкоджених речей, взамін яких будуть придбані нові, у зв`язку із чим у відповідача виникли сумніви. Позивач мотивує стягнення моральної шкоди тим, що у позивача виникло сильне душевне хвилювання та порушення сну, оскільки позивач зазнав значних збитків, не зміг здійснювати підприємницьку діяльність в орендованому приміщенні, втрачав дохід та засоби до існування, порушилися нормальні життєві зв`язки позивача, оскільки весь свій вільний час він змушений був вживати заходів до відновлення (ремонту) орендованого приміщення, витрачати кошти на ремонт пошкодженого обладнання та придбання техніки, що не підлягала ремонту, витрачати кошти для залучення експерта з метою встановлення розміру завданих збитків, тощо. Проте позивачем не надано жодних доказів душевних хвилювань та порушення сну Позивача, порушення нормальних життєвих зав`язків.
А тому на підставі вищенаведеного просив відмовити у задоволенні позову.
Представником позивача подано відповідь на відзив у якій він виклав позицію позивача про спростування обставин, викладених у відзиві на позовну заяву та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов, з викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, підставах. 

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі та без участі відповідача, у якій зазначив, що відповідач підтримує заперечення, викладені у відзиві на позов.
У судових засіданнях, які відбулися раніше, представник відповідача заперечуючи позовні вимоги, зазначив, що відповідачем не заперечується сам факт залиття та відповідальність за це ОСОБА_3 у кого в користуванні була належна відповідачу квартира АДРЕСА_2 , однак заперечується розмір завданої шкоди та наявність завданої моральної шкоди.. Зазначив, що відразу після залиття сторони дійшли згоди щодо суми відшкодування, однак позивач не хотів повернути відповідачу пошкоджену та замінену техніку. Через день після затоплення між сторонами була узгоджена сума відшкодування близько 140000, 00 грн. Відповідач почав відшкодовувати матеріальну шкоду , але позивач постійно збільшував розмір завданих збитків, тому вирішили в судовому порядку розглянути спір. 

Третя особа – ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча про час та міс це розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд доходить наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 31.01.2023 року між ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди нерухомого майна - нежитлового приміщення №65, загальною площею 80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на першому поверсі.
Як убачається з Акту № 1 про наслідки залиття нежитлового приміщення від 25.07.2023 року, з фототаблицею до нього, у ході проведення огляду приміщення № 65, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також стану обладнання для здійснення господарської діяльності проведеного 25.07.2023 року у період часу з 09 год. 30 хв. до 10 год. 30 хв. учасниками огляду встановлено, що у приміщенні № 65 за адресою: АДРЕСА_3 пошкоджені шляхом залиття: стеля, стіни, підлога по всьому периметру приміщення, меблі (столи, дивани, стільці,барна стійка), посуд, декор (підставки,тримачі, корзинки, штучні квіти тощо), пакети з кавою, пакети з молочною продукцією, кавою та інші наявні продукти харчування. Пошкодження шляхом затоплення містяться також на наступному обладнанні: кавомолці «Fiorenzato F64», кавомолці 2 – компак; кавомашині «Elektra Barlume», планшеті «Apple Air 1»; акустичній колонці «Edifier», телефоні Aple 8+, терміналі «Ingenico», мікрохвильовій печі «Gorenje». 
Також, у зазначеному Акті№ 1 про наслідки залиття нежитлового приміщення від 25.07.2023 року констатовано, що залиття приміщення відбулось з квартири АДРЕСА_15 , яка перебуває у власності ОСОБА_2 і орендарем якої є ОСОБА_3 .. 
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Положеннями ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі .
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 77-80 ЦПК України).
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зазначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона; таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Суд констатує, що вищевказаний акт № 1 про наслідки залиття нежитлового приміщення від 25.07.2023 року містить інформацію щодо обставин залиття приміщення № 65, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а тому є належним доказом у справі. 
Згідно з ч.ч. 4,5 ст. статті 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Стаття 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Згідно з п. 4 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Власник квартири несе обов`язки щодо належного утримання та експлуатації квартири та її складових частин, зокрема сантехнічного обладнання та мережі водовідведення квартири на що вказав Верховний Суд  у постанові від 03 жовтня 2018 року в справі №344/3303/16-ц.
Відповідно до ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.
Суд звертає увагу , що відповідачем не заперечується сам факт залиття приміщення № 65, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 з квартири АДРЕСА_15 , яка перебуває у власності відповідача. 
Крім того, як встановлено судом, відповідач у відшкодування заподіяної шкоди сплатив позивачу 17552, 00 грн. (за зіпсовані продукти), що убачається із платіжної інструкції від 28.07.2023 року .
Таким чином судом встановлено, що з вини відповідача, який зобов`язаний належно утримувати та експлуатувати квартиру та її складові частини, зокрема сантехнічне обладнання та мережі водовідведення відбулось пошкодження приміщення, орендованого позивачем.
Згідно з висновком експерта за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження від 30.10.2023 №Д-30/2023, виконаного за заявою ФОП ОСОБА_1 про призначення будівельно-технічного дослідження, вартість відновлюваного ремонту нежитлового приміщення комерційного призначення № НОМЕР_4 загальною площею 80 м. кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на 1 поверсі, необхідність якого виникла внаслідок залиття становить – 230745,83 грн. (двісті тридцять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 83 копійки).
При цьому стосовно заперечень відповідача щодо указаного висновку у частині неможливості ідентифікації об"єкта експертизи, у зв"язку з не зазначенням корпусу у якому знаходиться обстежуване приміщення, суд зазначає, що експертом у відповідь на адвокатський запит адвоката Старцева Є.Г. від 06.03.2024 року щодо надання повної інформації про адресу нежитлового приміщення комерційного приміщення комерційного призначення, вартість відновлювального ремонту якого досліджувалась, у листі від 06.03.2024 року вих. № 01/06/03/24 повідомлено, що місцезнаходження об"єкту експертизи розташоване за адресою: АДРЕСА_9 .
Частиною третьою статті 102 ЦПК України встановлено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до положень ч.1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Заперечуючи проти висновку, наданого позивачем, відповідач не надав висновку, з тих самих питань, які входять до предмету доказування. 
Згідно з приписами ч.4, 5-6 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 106 ЦПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Суд констатує, указаних вимог при проведенні експертизи та складенні висновку № Д-30/2023 від 30.10.2023 року судовим експертом Павличем О.В. дотримано.
Згідно з приписами ч.1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
А тому, враховуючи, що позивачем для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме розміру заподіяної шкоди, внаслідок залиття приміщення, подано висновок, а відповідачем не доведено, що такий викликає сумніви щодо його правильності, суд враховує указаний висновок при визначенні вартості заподіяної шкоди.
Посилання відповідача попередньо узгоджену суттєво нижчу вартість відновлювальних робіт в позасудовому порядку, за наявності висновку експерта про вартість відновлювального ремонту, та ненадання відповідачем іншого висновку з даного питання, суд уважає необґрунтованим. 
Відповідно до наданих позивачем квитанцій за № 2054 та 2056 від 28.07.2023 року, виданих ФОП « ОСОБА_11 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_11 ), про надходження в ремонт виробу : Ipad Air 16 gb (used) (колір Space Gray), серійний номер 00000002 та виробу: iPhone 8 Plus 64 Gb (Space Gray), серійний номер 23534656 такі не підлягають ремонту.
Вартість придбаних ФОП ОСОБА_1 у ФОП ОСОБА_12 на заміну таких, що не підлягають ремонту вищевказаних виробів, становить: 15750,00 грн. за придбаний Айпад, та 6950,00 грн. за придбаний iPhone 8 Plus 64 Gb, що підтверджується фіскальними чеками № zMXTGvi_4DM від 09 серпня 2023 року та № zMXTGvi_4DM від 09 серпня 2023 року, наявними у матеріалах справи.
Витрати на ремонт іншої пошкодженої техніки та приладдя підтверджуються Актом здачі – приймання робіт (надання послуг) ФОП ОСОБА_10 від 29.07.2023 року та платіжною інструкцією №181 від 10.08.2023.
Так, згідно з Актом здачі – приймання робіт (надання послуг) від 29 червня 2023 року ФОП ОСОБА_10 виконано наступні роботи (надані послуги): заміна плат до кавомашини Elektra Barlume; заміна дисплея та сенсора до кавомолки Fiorenzato F64E; заміна ножів до кавомолки Fiorenzato F64E; повна діагностика/обслуговування техніки. Згідно платіжної інструкції №181 від 10.08.2023 вартість робіт (наданих послуг) становить 16100,00 грн.
Унаслідок залиття приміщення було також знищено меблі. 
Заподіяна унаслідок цього шкода підтверджується рахунком на оплату по замовленню №273 від 01 серпня 2023 року та платіжною інструкцією №182 від 11 серпня 2023 року на суму 9800,00 грн. та рахунком на оплату по замовленню №279 від 10 серпня 2023 року та платіжною інструкцією №183 від 11 серпня 2023 року на суму 6943,50 грн.
Таким чином, судом встановлено, що діями відповідача позивачу було спричинено матеріальну (майнову) шкоду у розмірі 286289,33 грн. (розрахунок суми, що підлягає стягненню: 230745,83 грн. + 15750,00 грн. + 6950,00 грн. +16100,00 грн. + 9800,00 грн. + 6943,50 грн. = 286289,33 грн.).
А тому, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заподіяної матеріальної (майнової) шкоди внаслідок залиття приміщення 65, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 286289,33 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20 зазначив, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні "трансформують" шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування "обчислює" шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості
Як встановлено судом, моральна шкода позивача полягала у сильному душевному хвилюванні та порушенні сну у зв"язку з тим, що він зазнав значних збитків, не міг здійснювати підприємницьку діяльність в орендованому приміщенні, втрачав дохід та засоби до існування, а також у порушенні нормальних життєвих зв`язків, оскільки весь свій вільний час він змушений був вживати заходів до відновлення (ремонту) орендованого приміщення, витрачати кошти на ремонт пошкодженого обладнання та придбання техніки, що не підлягала ремонту, витрачати кошти для залучення експерта з метою встановлення розміру завданих збитків тощо.
Суд уважає доведеним позивачем спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях яких він зазнав внаслідок пошкодження належного йому майна, яке сталося з вини відповідача. 
Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
Суд уважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди у сумі 40000 грн. є завищеним. 
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер заподіяної шкоди, глибину фізичних та душевних страждань позивача, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає, що у відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000,00 грн. 
Статтею 209 ЦПК України передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.
Згідно з ч.1,2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3262,89 грн., а також витрати, пов`язані із залученням експерта та складанням висновку експерта у розмірі 7000,00 грн.
Вирішуючи питання стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розділом 3 договору про надання правової допомоги від 22.11.2023 року сторони визначили що гонорар оплачується за домовленістю сторін.
Як убачається з платіжної інструкції № Р24А1984914799D8179 від 22.11.2023 року за надання юридичних послуг ОСОБА_1 сплачено 11000 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22, згідно з якою зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
З огляду на вищевикладене та враховуючи, що доказів неспівмірності витрат на правову допомогу до суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11000,00 грн.
Водночас, витрати зроблені позивачем на нотаріальне посвідчення пояснень свідків залиття не відносяться до витрат пов"язаних з витребуванням доказів, а тому такі витрати не підлягають стягненню з відповідача.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд бере до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.
В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).
В контексті вказаної практики суд вважає обґрунтування цього рішення достатнім.
Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3262,89 грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну (майнову) шкоду, заподіяну внаслідок залиття приміщення 65, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 286289,33 (двісті вісімдесят шість тисяч двісті вісімдесят дев"ять грн. 33 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну внаслідок залиття приміщення 65, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 5000,00 (п"ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, а саме: судовий збір у розмірі 3262,89 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн., витрати, пов`язані із залученням експерта та складанням висновку експерта у розмірі 7000,00 грн. 

У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 .

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: О.А. Придачук