Васильківський міськрайонний суд Київської області
м. Васильків, вул. Шевченка, 8, 8600, (04571) 2-19-94

Справа № 2-2847/2008 p.

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» листопада 2008 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка - ОСОБА_5 , та визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається з 3\5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,450 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, пояснівши, що після смерті чоловіка заявниця фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Проте звернувшись з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через розбіжності в написанні назви населеного пункту в правовстановлюючих документах на будинок.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, звернувшись до суду з письмовими заявами про слухання справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення вимог позову про визнання за позивачем права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті їх батька.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Згідно з положеннями ч. З ст.10 та ч. І ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.ст. 9 і 10 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв станом на жовтень 2002 року), громадяни можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування майном, при цьому цивільна правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.
З огляду положень ст.86 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв станом на жовтень 2002 року), ст.ст. 2-4, 11,12 Закону України «Про власність» (від 7.02.1991 року № 697-ХІ1, що діяв станом на жовтень 2002 року) вбачається, що право власності - це урегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном, суб`єктами права власності є громадяни, праця громадян є основою створення і примноження їх власності, громадянин набуває право власності від участі в виробництві, праці, підприємницької діяльності.
Положення ст.ст. 524, 525, 527, 529, 535, 549 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв станом на жовтень 2002 року),ст.ст. 1216 - 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємця за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Пленуми Верховного Суду України “ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення” (№ 5 від 31.03.1995 року) та "Про практику розгляду судами України справ про спадкування” (№ 4 від 24.06.1983 року) вирішують питання про визнання права на спадкове майно, якщо протягом шестимісячного строку заінтересована особа вступила в управління або володіння цим майном.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Здорівською сільською радою Васильківського району Київської області від 06.10.1973 року, позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до свідоцтва про смерть серії   НОМЕР_2 , виданого 18 жовтня 2002 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до договору дарування від 21 вересня 1991 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області, за реєстровим № 60, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 в дар будинок АДРЕСА_1 .
Згідно договору дарування від 03.09.1999 року, 2/5 частини зазначеного будинковолодіння ОСОБА_5 подарував своїй дочці ОСОБА_2 - відповідачу по зазначеній справі.
Як вбачається з технічного паспорту від 07.12.2005 року, будинок в АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності зареєстрований за ОСОБА_2 (2/5 частки) та ОСОБА_5 (3/5 частки).
Відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІІ-КВ № 015860-2575, виданого 19.04.2000 року, ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 0,450 га, що розташована по АДРЕСА_1 .
У відповідності до матеріалів спадкової справи (а.с. 29-36) померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , позивачка звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з вимогами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом протягом встановленого законом терміну.
Таким чином, суд приходить до обгрунтованого висновку, що на час своєї смерті чоловік позивача мав право на 3\5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в   АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,450 га відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІІ-КВ № 015860-25755 виданого 19.04.2000 року, а не визнання прийняття позивачем спадщини після смерті її чоловіка позбавляє останню можливості виникнення у неї майнових прав на це майно, що потребує поновлення шляхом визнання за нею права власності на зазначене спадкове майно.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9 і 10, 86, 524, 525, 527, 529, 535, 549 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв станом на серпень 2001 року), ст.ст. 1216 - 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 2-4, 11, 12 Закону України «Про власність» (від 7.02.1991 року № 697-ХІІ), ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-214, 223, 294, ч. 4 295 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,450 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 , що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-КВ № 015860-25755 від 19.04.2000 року.
Визнати недійсним та скасувати державний акт серії ІІ-КВ № 015860-25755 від 19.04.2000 року на право власності на земельну ділянку площею 0,450 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , що складається з приміщень 1-1, площею 21.5 кв. м., 1-2 площею 13.1 кв.м, 1-3 площею 10,9 кв.м, 1-4 площею 23.5 кв.5, 1-5 площею 31.1 кв.м, 1-6 площею 12.5 кв. м. сараю під літ. «Б», літньої кухні під літ. «Д», туалету під літ. «З», 3/5 частини огорожі та 1/2 частини криниці, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_5 у на підставі договору дарування від 21 вересня 1991 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області, за реєстровим № 60.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження або по закінченню апеляційного провадження.
Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Корнієнко С.В.