ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5572/25  Номер провадження 22-ц/814/1141/26	Головуючий у 1-й інстанції ДРЯХЛОВ Є. О.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя: Триголов В.М.
Судді: Дорош А.І., Лобов О.А. 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Галушка Сергія Станіславовича на рішення Крюківського районного суду міста Кременчука від 09 жовтня 2025 року по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, -
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2025 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним: ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», відповідно до положень статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Позивач надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачу - відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно особового рахунку № НОМЕР_1 . 
В результаті невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати наданих послуг станом на 21.08.2025 за період з 01.11.2022 по 31.03.2025, у останнього виникла заборгованість з оплати за користування послугами з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 29 606 грн 53 коп. та заборгованість з плати за абонентське обслуговування в розмірі 1 276 грн 22 коп. Окрім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, відповідачам нараховано 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1 061 грн 53 коп., а також індекс інфляції в розмірі 4 304 грн 74 коп.
Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 09 жовтня 2025 року позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води – задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 29 606 (двадцять дев`ять тисяч шістсот шість) грн 53 коп., плату за абонентське обслуговування в розмірі 1 276 (одна тисяча двісті сімдесят шість) грн 22 коп., нараховані на суму заборгованості 3% річних в розмірі 1 061 (одна тисяча шістдесят одна) грн 53 коп., індекс інфляції в розмірі 4 304 (чотири тисячі триста чотири) грн 74 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.
Непогодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права . Судом не досліджено докази у справі та визнано встановленими обставини які не відповідають доказам у справі .
Скаржник зауважує, що представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, а саме визнав обов`язок відповідача ОСОБА_1 як нового власника спадкової квартири сплачувати за фактично спожиті ним послуги теплопостачання з моменту отримання ним свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не заперечував проти виникнення такого обов`язку у відповідача з моменту прийняття ним спадщини 17 березня 2024 року, що відповідає приписам п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст.1216, 1218 ЦК України.
Таким чином, апелянт вважає, що правильним рішенням суду першої інстанції по цій справі було б стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми загальної заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01 квітня 2024 року (дата відкриття спадщини 17 березня 2024 року) по 31 березня 2025 року у розмірі 13821,13 грн
Зважаючи на викладене , відповідач просить рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.10.2025 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 13821,13 грн, яка складається з основного боргу 11756,27 грн (в т.ч. плата за абонентське обслуговування), нарахованих на суму заборгованості 3% річних у розмірі 352,69 грн, інфляційних втрат у розмірі 1712,17 грн. Вирішити питання розподілу судових витрат пропорційно до задоволених вимог.
Від позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останній просив зашити без змін рішення суду першої інстанції , як законне та обґрунтоване.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1508 від 20.10.2022 виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука визначено ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, яким визначено виконавцем комунальних послуг, зокрема, з послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.
Рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021 було встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на опалювальний сезон 2021-2022 років, без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів для населення в розмірі: одноставковий тариф на теплову енергію - 2310,91 грн/Гкал (з ПДВ) або 1925,76 грн/Гкал (без ПДВ) за складовими, зокрема: умовно-змінна частина двоставкового тарифу - 1248,25 грн/Гкал (з ПДВ) або 1040,21 грн/Гкал (без ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження нараховується протягом року) - 162986,29 грн/Гкал (з ПДВ) або 135821,91 грн/Гкал/год (без ПДВ); тариф на послугу з постачання гарячої води за категорією споживачів «для потреб населення» - 118,66 грн за 1 куб.м (з ПДВ).
Рішеннями Полтавської обласної ради були встановлені тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», зокрема, № 477 від 30.09.2022 на опалювальний сезон 2022-2023 років; № 669 від 28.07.2023, зі змінами, внесеними рішенням № 687 від 26.09.2023, на опалювальний сезон 2023-2024 років; № 854 від 30.08.2024 на опалювальний сезон 2024-2025 років.
Відповідні тарифи встановлювались Полтавською обласною радою в розмірі, встановленому Рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021.
З матеріалів справи вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 10.10.2024 державним нотаріусом Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняк Р.В., на підставі статті 1262 Цивільного кодексу України спадкоємцем квартири АДРЕСА_2 , загальною площа 45,2 кв.м. є ОСОБА_2 .
Згідно змісту наданої позивачем довідки про розрахунок заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , користувач послуг не виконує свої зобов`язання щодо сплати за користування послугами з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 21.08.2025 за період з 01.11.2022 по 31.03.2025, виникла заборгованість з оплати за користування послугами з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 29 606 грн 53 коп. та заборгованість з плати за абонентське обслуговування в розмірі 1 276 грн 22 коп.
Норма споживання послуги з постачання теплової енергії (опалення) у вказаному вище розрахунку зазначена 44,40 кв.м, що співпадає із загальною площею нерухомого майна, належного відповідачу.
На підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (надалі за текстом – ЦК України), позивачем на суму заборгованості нараховано 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 1 061 грн 53 коп., а також індекс інфляції в розмірі 4 304 грн 74 коп., що відображено у відповідному розрахунку індексу інфляції та нарахувань 3% річних від простроченої суми заборгованості по особовому рахунку №  НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з централізованого тепло і водопостачання та сплати коштів за спожиті послуги.
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Такі послуги надаються споживачу фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), виконавець, управитель.
Виконавець комунальної послуги суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає передбачений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Отже згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити спожиті житлово-комунальні послуги.
Споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги. Відсутність письмово оформленого договору з виконавцем послуги не позбавляє споживачів обов`язку оплачувати надані послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц).
Судом установлено, що помешкання яке належить відповідачу(скаржнику) , забезпечується послугами з тепло і водопостачання без оформленого письмового договору. Доказів про те, що послуги не надавалися, матеріали справи не містять.
Позивач нараховував по указаному помешканню плату за надані послуги, однак кошти за вказані послуги не сплачувалися, внаслідок чого виникла заборгованість. Доказів щодо звернення в установленому законодавством порядку з претензіями про надання неякісних житлово-комунальних послуг матеріали справи не містять.
Згідно пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору.
Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У пункті 11 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Відповідно до частин 1, 6 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Статями 150, 156, 162 ЖК України встановлено, що власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.
Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном.
Відповідно до статей 156, 162 ЖК УРСР саме власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 12 червня 2020 року у справі № 712/8733/17 (провадження № 61-1838св18).
Відтак враховуючи положення статей 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає/зареєстрований він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг.
Колегія суддів на підставі належно оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшла висновку, що відповідач є власником квартири, у встановленому законом порядку до позивача з заявою та документами щодо своєї відсутності по вказаній адресі не зверталася та не відмовилася від надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води, а тому зобов`язаний нести витрати з утримання належного йому майна. Окрім того, судом враховується часткове визнання відповідачем позовних вимог в розмірі 13821,13 грн.
Підставою визнання заборгованості саме у такому розмірі відповідач вказує факт відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає , що до березня 2024 року у нього відсутній обов`язок зі сплати за надані комунальні послуги , адже судом не встановлено чи припинилися боргові зобов`язання спадкодавця внаслідок смерті.
Щодо вказаних аргументів, колегія суддів зауважує, що в силу статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).
За матеріалами справи борг за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води станом на 03.2024 у розмірі 19 084,49 грн виник ще за життя попереднього власника квартири ОСОБА_2 , спадщину після смерті якого у встановленому законом порядку прийняв його брат ОСОБА_1 . 
Інша заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг.
Доводи апеляційної скарги про неправомірність нарахування заборгованості не заслуговують на увагу, оскільки в силу статті 1218 ЦПК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і борги по оплаті житлово-комунальних послуг.
Відповідач не спростував правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості належними та допустимими доказами.
У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 ( спадкодавець) заявляв про ненадання послуг або надання послуг неналежної якості.
Крім того, не заслуговують на увагу й посилання скаржника на п.5ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», адже відповідно до частини 1 статті 9 Закон № 2189-VІІІ споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
У зв`язку з наведеним колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , адвоката Галушка Сергія Станіславовича – залишити без задоволення.
Рішення Крюківського районного суду міста Кременчука від 09 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов 

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов