ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/15331/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі – ГУ ПФУ в Херсонській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05.08.2025 № 032350006815 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії за віком періоди роботи з 14.08.1978 по 09.09.1978, з 22.07.1985 по 31.03.1994 та період догляду за дитиною 23.05.1981 р.н. та призначити з 29.07.2025 пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у зв`язку з набуттям права на пенсію по віку повторно в липні 2025 року звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії.
ГУ ПФУ в Херсонській області було прийнято рішення від 05.08.2025 № 032350006815 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не враховано період роботи з 14.08.1978 по 09.09.1978, з причини наявного виправлення в графі 4 дати наказу про звільнення з роботи; період догляду за дитиною 23.05.1981 р.н. з підстави відсутності в наданому документі відмітки про отримання паспорту та період роботи з 22.07.1985 по 31.03.1994.
Позивач з таким рішенням не погоджується та зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства, відповідальність за організацію ведення трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Просить позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 49).
Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що відповідно до наданих документів та відомостей з державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж позивача склав 9 років 1 місяць 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. До страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 25.07.1976 з 14.08.1978 по 09.09.1978, з тих підстав, що в графі 4 "на підставі чого внесено запис (документ, дата, номер)" дата наказу на звільнення з роботи містить виправлення, яке не завірено належним чином, чим порушені вимоги Інструкції №162; періоди роботи згідно із записами трудової книжки від 11.06.1979, оскільки таку трудову книжку було надано не в повному обсязі, відсутні 2 - 3 сторінки та повний текст записів на сторінці 4-5 не придатний для сприйняття змісту, порушені вимоги Пунктом 1.1 розділу І Порядку №22-1. В оскаржуваному рішенні позивачу повідомлялось про необхідність долучити скановану копію оригіналу всіх сторінок трудової книжки з чітким зображенням повного складу тексту документа та його реквізитів або підтвердити періоди роботи додатковими документами передбачених п. 3 Порядку № 637, однак своїм правом ОСОБА_1 не скористалась.
Також не було зараховано до страхового стажу періоди догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку на підставі свідоцтва про народження дитини НОМЕР_2 від 03.07.2019, оскільки в наданому документі відсутня відмітка про одержання паспорта, як передбачено пунктом 11 Порядку № 637. Інша інформація, що підтверджує факт догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею 3-річного віку в заяві від 29.07.2025 на призначення пенсії, не підтверджена. Позивачу було запропоновано надати паспорт дитини, або інший документ про виховання дитини до 3-х років. Однак таких документів по дано не було. Відповідно до вказаних приписів законодавства, обов`язок щодо підтвердження стажу на підставі відповідних довідок, покладається на особу, яка звертається із заявою про призначення пенсії, у разу відсутності у неї (особи) відповідних документів, а також у тих випадках, коли в них відсутні необхідні записи.
Відтак вважає, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, орган Пенсійного фонду діяв обґрунтовано, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з огляду на що, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 53-56).
Інших заяв по суті справи не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 29.07.2025 до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії по віку.
ГУ ПФУ в Херсонській області рішенням від 05.08.2025 № 032350006815 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу – 15 років. Як слідує з рішення, за результатами розгляду поданих документів до страхового стажу згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 25.07.1976 не зараховано періоди роботи з 14.08.1978 по 09.09.1978, з тих підстав, що в графі 4 "на підставі чого внесено запис (документ, дата, номер)" дата наказу на звільнення з роботи містить виправлення, яке не завірено належним чином, чим порушені вимоги Інструкції №162. Для зарахування вказаного періоду згідно п. 3 Порядку № 637 запропоновано позивачу надати належним чином оформлену довідку, видану за місцем роботи (правонаступником/архівним відділом) на підставі первинних документів, та довідку про перейменування (в разі необхідності);
до розгляду не взято трудову книжку від 11.06.1979, яку надано не в повному обсязі, відсутні 2 — 3 сторінки та повний текст записів на сторінці 4-5 не придатний для сприйняття змісту, порушені вимоги Пунктом 1.1 розділу І Порядку №22-1. Рекомендовано долучити скановану копію оригіналу всіх сторінок трудової книжки з чітким зображенням повного складу тексту документа та його реквізитів або підтвердити періоди роботи додатковими документами, передбаченими п. 3 Порядку № 637;
не зараховано до страхового стажу період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження дитини НОМЕР_2 від 03.07.2019) до досягнення нею 3-х річного віку, оскільки в наданому документі відсутня відмітка про одержання паспорта, як передбачено пунктом 11 Порядку № 637. Інша інформація, що підтверджує факт догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею 3-річного віку в заяві від 29.07.2025 на призначення пенсії, не підтверджена. Запропоновано надати паспорт дитини, або інший документ про виховання дитини до 3-х років (а.с. 8-9).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Згідно із преамбулою Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004 (далі – Закон №1058-IV), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Таке ж визначення містить і частина 1 статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.
Так, приписами статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі – Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Таким чином, основним документом, який підтверджує наявний стаж роботи є трудова книжка, а інші документи приймаються до уваги виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.
Як слідує з матеріалів справи спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з не зарахуванням пенсійним органом при призначенні пенсії, зокрема, періоду роботи позивача з 14.07.1978 по 09.09.1978 до загального страхового стажу за даними трудової книжки НОМЕР_1 від 25.07.1976, в якій запис про звільнення з роботи містить виправлення, яке не завірене належним чином.
Так, з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 25.07.1976 (а.с. 11, 71) слідує, що 14.08.1978 (наказ №75к від 15.08.1978) позивач була прийнята секретарем машиністом в СПМК-562 та 09.09.1978 позивач звільнена за закінченням терміну роботи (наказ № 84к від 1978). При цьому, у графі 4 запису про звільнення з роботи дата наказу про звільнення містить виправлення - місяць звільнення містить виправлення шляхом наведення числа і місяця (не читається).
Відповідно до чинної на момент внесення до трудової книжки спірного запису Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02 серпня 1985 року №252, далі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню (пункт 1.1 глави 1).
Згідно з пунктами 2.3, 2.5 глави 2 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. 
У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (пункт 2.7 глави 2 Інструкції №162).
У розділі "Відомості про роботу" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається (пункт 2.9 глави 2 Інструкції №162).
Отже, Інструкцією передбачений порядок внесення виправлень до трудової книжки.
Виправлення у даті наказу про звільнення зроблене без дотримання встановленого порядку. Не можливо встановити суб`єкта, який здійснив такі виправлення, відсутній підпис уповноваженої особи та печатка підприємства. Таким чином така ситуація позбавляє можливості встановити достовірність виправленої інформації у трудовій книжці позивача.
Суд враховує і правові висновки Верховного Суду із цього приводу, наведені в постанові від 28.01.2025 у справі №300/8132/23, які полягають у тому, що запис у трудовій книжці не є безумовним доказом про період роботи особи у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності відповідної інформації. Встановлений факт неприведення запису у відповідність до законодавчих положень додатково вказує на наявність неточностей або помилок у заповненні трудової книжки, що може ставити під сумнів достовірність зазначених у ній відомостей. Це, у свою чергу, слугує підставою для здійснення додаткової перевірки таких відомостей, зокрема, щодо періоду роботи позивача на зазначеному підприємстві.
При цьому спірний період роботи позивача з 14.08.1978 по 09.09.1978 не підтверджено жодними іншими документами для зарахування до страхового стажу згідно з пунктом 3 Порядку №637.
Суд зауважує, що відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
На думку суду, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Факт перебування в трудових відносинах позивача підтверджується записом про прийняття на роботу. Записом про звільнення з роботи для встановлення тривалості стажу, що враховується для призначення пенсії, встановлюється день завершення таких відносин.
На думку суду, наявність виправлення в реквізитах (числі та назви місяця, які не читаються) наказу про звільнення, здійснено без додержання встановлених правил, що не є формальним, оскільки спірним залишається питання про точний період завершення роботи на вказаному підприємстві.
Усунення юридичного спору у цьому випадку, на переконання суду, є можливим шляхом надання будь-якого із документів: довідки, виписки із наказу, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати тощо, за місцем роботи позивача, оскільки такий механізм передбачений пунктом 3 Порядку №637, який вказує на необхідність підтвердження стажу роботи не лише у випадку відсутності трудової книжки чи відповідних записів у ній, а також у випадках, коли в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Відтак відсутні підстави для зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача.
Стосовно не зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно з трудовою книжкою від 11.06.1979, яку надано не в повному обсязі, відсутні 2 - 3 сторінки та повний текст записів на сторінці 4-5 не придатний для сприйняття змісту, то суд зазначає наступне.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1 у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1) (тут і надалі - Порядок № 22-1 в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії), заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4); заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном (додаток 9) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Відповідно до абзаців першого-третього пункту 1.8 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). Якщо заява пересилається поштою (у випадках, передбачених абзацами четвертим та п`ятим пункту 1.1 цього розділу цього Порядку), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія (абзац четвертий пункту 1.8 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку № 22-1).
Згідно з абзацом п`ятим пункту 1.8 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку № 22-1 якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).
У абзаці першому підпункту 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2.23 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
Згідно з абзацом третім пункту 2.23 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 до заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Відповідно до абзаців першого, п`ятого-шостого, восьмого-дев`ятого, дванадцятого пункту 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.
Згідно з абзацом першим пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (абзаци другий-четвертий пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).
Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).
З системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 22-1 слідує, що орган, який призначає пенсію, після надходження відповідної заяви (про призначення / перерахунок пенсії) разом з поданими документами зобов`язаний письмово повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткових документів для призначення пенсії. При цьому, при поданні особою заяви в паперовій формі перелік документів, які необхідно подати додатково, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії. У разі подання заяви в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія.
Невиконання таких вимог органом, що призначає пенсію, призводить до позбавлення особи, яка звертається з заявою про призначення пенсії, права надати у тримісячний строк додаткові документи та унеможливлює призначення пенсії з дня прийняття заяви про призначення пенсії (перегляд розміру пенсії з дати її призначення).
Також з норм Порядку № 22-1 слідує, що з 30 березня 2021 року органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунок пенсій, суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсії будь-яким територіальним органом Пенсійного фонду України, обраним за принципом випадковості, в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.
У спірних відносинах заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пункті 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637 в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку № 637).
У абзаці першому пункту 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Суд зазначає, що у наданій органу Пенсійного фонду копії трудової книжки позивача від 11.06.1979 (а.с. 12-15) відсутні 2 та 3 сторінки, а в записах на сторінці 4-5 у графі «На підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер)» відсутня частина записів, зокрема щодо дат документів, на підставі яких внесений запис, внаслідок неправильного / неповного копіювання оригіналу трудової книжки.
Таку ж копію зазначеної трудової книжки подано й до суду.
Відповідач про вказані недоліки зазначав в оскаржуваному рішенні та повідомляв позивача про необхідність надання сканованої копії трудової книжки з чітким зображенням повного складу тексту документа та його реквізитів або ж підтвердити періоди роботи згідно з пунктом 3 Порядку № 637. Проте, позивачем вимоги органу Пенсійного фонду не виконані.
Отже, на думку суду, відповідач правомірно не врахував інформацію про трудову діяльність позивача згідно з трудовою книжкою від 11.06.1979.
Щодо не зарахування до страхового стажу позивачу періоду догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 03.07.2019 повторно), оскільки в свідоцтві про народження відсутня інформація про отримання паспорту, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
Відповідно до пункту 11 Порядку №637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
Час догляду одного з батьків за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12-річного віку встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта громадянина України (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи або довідки про видачу такого посвідчення; заяви особи, яка звернулася за призначенням пенсії, про те, що ніхто з батьків не скористався пільгою, передбаченою пунктом 13 статті 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; документів про те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював.
Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, і те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_3 , проте свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 03.07.2019, виданого повторно, яке зазначене в оскаржуваному рішенні матеріали справи не містять. 
Разом з тим, з розрахунку стажу форми РС-право (а.с. 10) слідує, що ОСОБА_1 зараховано до страхового стажу періоди роботи 11.06.1979 по 24.05.1982 тривалістю 2 роки 11 місяців 14 днів, з 26.10.1982 по 31.01.1983 тривалістю 3 місяці 06 днів та з 21.02.1983 по 03.11.1984 тривалістю 1 рік 8 місяців 13 днів. 
Отже, вказане свідчить про те, що позивач у період 1981-1984 років (до досягнення дитиною 3 річного віку) працювала. 
В свою чергу, матеріали справи не містять доказів перебування її у декретній відпустці та здійснення догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, що позбавляє суд встановити фактичні обставини справи для зарахування періоду догляду за дитиною до досягнення ними 3-річного віку до страхового стажу позивача, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
При цьому, суд вважає безпідставним та необґрунтованим твердження позивача, наведене у позовній заяві про те, що період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується копією рішення суду від 07.09.2005 у справі № 2-3476/2005 про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки пункт 11 Порядку № 637 містить виключний перелік документів, якими підтверджується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми. Рішення суду про розірвання шлюбу та свідоцтво про шлюб дитини позивача до такого переліку не віднесено.
Відтак проаналізувавши вищенаведене суд приходить до висновку, що ГУ ПФУ в Херсонській області правомірно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, а тому рішення від 05.08.2025 № 032350006815 є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
Вимоги зобов`язального характеру є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 05.08.2025 № 032350006815 про відмову у призначенні пенсії, відтак підстави для задоволення таких позовних вимог також відсутні.
Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк