РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2026
Справа № 947/18054/26
Провадження № 2-о/522/428/26
Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючої судді - Ярема Х.С., сторони - не з`явились, розглянув справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису.
Заявник просить суд: 
- видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 строком на 6 (шість) місяців, яким визначити йому наступне тимчасове обмеження його прав:
- заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче 100 метрів до місця перебування, проживання ОСОБА_1 ;
- заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її;
- заборонити ОСОБА_2 в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , зокрема, листуватись, вести телефонні розмови з нею, розмови в соціальних мережах, контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.
04.06.2026 відкрито провадження у справі.
ОСОБА_1 повідомлена, не з`явилась, на відеозв`язок не вийшла.
ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений. Відповідач повідомлений на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України (відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи).
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 познайомилась у грудні 2025 року з ОСОБА_2 після чого у них виникли особисті відносини. Однак після того як вона повідомила ОСОБА_2 про намір припинити відносини між ними, він почав чинити на неї психологічний тиск з метою змусити підтвердити наявність романтичних відносин. Після припинення спілкування з ним, ОСОБА_2 продовжує систематично переслідувати ОСОБА_1 , нав`язує їй своє спілкування, в тому числі через соціальні мережі, до чого долучає третіх осіб, що викликає у заявника страх за своє власне життя та безпеку. 
Судом встановлено такі обставини справи.
ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З наданих суду скріншотів з банківського додатку вбачається, що ОСОБА_2 в період з 11.03.2026 по 12.04.2026 здійснював банківські перекази грошових коштів.
З наданих суду скріншотів телефонного спілкування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що в період між 29.03.2026 по 12.04.2026 вони вели спілкування шляхом надсилання СМС повідомлень.
Висновки суду.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Порядок розгляду судом справ про видачу обмежувального припису регулюються положеннями глави 13 ЦПК України, а відповідні правовідносини Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`ю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Вказаною статтею також визначено, що кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства, - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Заявник стверджує, що ОСОБА_2 вчиняє відносно неї насильство психологічного характеру, з метою примусити її до близьких відносин, систематично переслідуючи, нав`язує своє спілкування, в тому числі через соціальні мережі, до чого долучає третіх осіб, погрожує, що викликає у заявника страх за своє власне життя та безпеку. 
Ці обставини не спростовані заінтересованою особою.
Оцінивши зміст СМС повідомлень, суд вважає, що заявник довела наявність обґрунтованого ризику продовження чи повторного вчинення психологічного насильства, і такі ризики є реальними.
Згідно ч. 1,2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців.
Суд дійшов висновку, що доцільним в даному випадку є видача обмежувального припису строком на шість місяців.
Керуючисть ст.ст. 263-265, 350-6 ЦПК України,

ВИРІШИВ: 

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 строком на 6 (шість) місяців, яким визначити йому наступне тимчасове обмеження прав:

- заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче 100 метрів до місця перебування, проживання ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її;

- заборонити ОСОБА_2 в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , зокрема, листуватись, вести телефонні розмови з нею, розмови в соціальних мережах, контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 10.06.2026.

Суддя Ярема Х.С.