ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12224/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 р. (суддя Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі №160/12224/24 за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа Державна судова адміністрація України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 р., залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 р., частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , пред`явлені нею до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області. 
Суд визнав протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо невиплати судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за час відпустки за період з 20.03.2024 по 15.05.2024, обчисленої, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2024 в розмірі 3028,00 грн., зобов`язав Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за час відпустки за період з 20.03.2024 по 15.05.2024 у відповідності до вимог статті 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 1 січня 2024 року складає 3028,00 грн. Суд також визнав протиправною бездіяльність Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області щодо невидачі наказу про надання судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік та стягнув з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 несплачену допомогу на оздоровлення за 2022 рік в сумі 90 840,00 грн.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 р. здійснено розподіл судових витрат та стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області 2500 грн. та за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області 2500 грн.
23 вересня 2025 р. ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою на підставі статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просила суд визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо ненадання до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області відомостей про коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких ТУ ДСА України в Дніпропетровській області проводить виплати суддям Дніпропетровської області матеріальної допомоги на оздоровлення, для подальшого забезпечення виконання судового рішення по справі № 160/12224/24 про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області несплачену допомогу на оздоровлення за 2022 рік в сумі 90 840,00 грн.; визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо ненадання до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області відомостей про програму КПКВ 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» та відповідних рахунків, з яких відповідач сплачує судові витрати, для подальшого забезпечення виконання судового рішення по справі № 160/12224/24 в частині стягнення судових витрат.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказувала на те, що стягнення матеріальної допомоги має здійснюватися за рахунок бюджетних видатків та розрахунків, з яких ТУ ДСА України в Дніпропетровській області здійснює виплату суддям матеріальної допомоги на оздоровлення. Також, на переконання заявниці, судові витрати за додатковим рішенням мають бути безспірно списані за програмою КПКВ 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити її заяву.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що порядок стягнення судових витрат відрізняється від порядку стягнення матеріальної допомоги. На думку апелянтки (заявниці), судові витрати, які стягнуті на її користь судовими рішеннями у справі №160/12224/24, мають бути списані за основною програмою КПКВ 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя». Суд першої інстанції, розглядаючи заяву, не застосував положення абз. 3 п. 26 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011, які є спеціальними, оскільки регулюють порядок стягнення судових витрат. Щодо стягнення матеріальної допомоги, то їх виплата, на переконання заявниці, має бути здійснена за рахунок бюджетних видатків та розрахунків, з яких ТУ ДСА України в Дніпропетровській області здійснює виплату суддям матеріальної допомоги на оздоровлення. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що її заява розглянута незаконним складом суду у зв`язку із заявленим нею відводом судді Рищенку А.Ю. з підстави наявності ініційованого нею дисциплінарного провадження щодо нього. 
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області просить залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що виконання рішення суду, боржником по якому є державний орган, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та за окремою бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом №4901-VI. Оскільки у головного розпорядника бюджетних коштів - ДСА України наявна окрема бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду (КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів»), виконання судових рішень на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя здійснюється саме з цієї бюджетної програми.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність складу суду, який розглянув її заяву.
За приписами пункту першого частини 3 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.
За наведеним Верховним Судом у справі № 640/19764/20 роз`ясненням, неповноважним склад суду можна вважати, якщо: 1) справу розглянуто з порушенням правил підсудності; 2) справу розглянуто і вирішено суддею або за участі судді, строк повноважень якого закінчився; 3) справу розглянуто і вирішено особою, яка не є суддею цього суду, або за її участі; 4) справу передано на розгляд судді з порушенням встановленого порядку розподілу судових справ або з порушенням принципу незмінності складу суду; 5) справу розглянуто і вирішено суддею або за участі судді, який брав участь у її вирішенні; 6) справу, яку належить розглядати колегіально, розглянуто і вирішено суддею одноособово. 
ОСОБА_1 вважає, що подача нею дисциплінарної скарги до Вищої ради правосуддя стосовно судді Рищенка А.Ю. унеможливлює його участь в розгляді її заяви, у зв`язку із чим зазначеному судді нею був заявлений відвід.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 р. заявлений ОСОБА_1 відвід судді Рищенка А.Ю. визнаний необґрунтованим. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 р. у задоволенні заяви про відвід відмовлено. Суд вказав на те, що заява про відвід ґрунтується на припущенні та свідчить про незгоду заявниці із процесуальними рішеннями судді Рищенка А.Ю., що, у відповідності до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, не є підставою для відводу. 
Колегія суддів, у свою чергу, вважає, що обставина подачі скарги на суддю не є безумовною підставою для відводу останнього і має розглядатись у сукупності із іншими підставами, визначеними процесуальним законом, для прийняття такого рішення. Інших обставин, за наявності яких суддя підлягає відведенню від розгляду справи, Трофимовою Н.А. не наведено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє наведені доводи апеляційної скарги.
Щодо суті процесуального питання, порушеного заявницею.
Заява ОСОБА_1 подана до суду першої інстанції на підставі статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами цієї процесуальної норми особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
За твердженням ОСОБА_1 , порушення її прав полягає у тому, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області не повідомило Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться виплата суддям Дніпропетровської області матеріальної допомоги на оздоровлення, а також не надало до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області відомостей про програму КПКВ 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» та відповідних рахунків, з яких відповідач сплачує судові витрати. 
Отже, ОСОБА_1 вважає, що: 1) рішення суду про стягнення судових витрат підлягає виконанню за основною програмою КПКВ 0501020; 2) рішення суду про стягнення допомоги на оздоровлення підлягає виконанню за рахунок бюджетних видатків та розрахунків, з яких ТУ ДСА України в Дніпропетровській області здійснює виплату суддям матеріальної допомоги на оздоровлення.
Колегія суддів зазначає наступне.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які, відповідно до закону, мають право приймати такі рішення, врегульований Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 30.01.2013).
Відповідно до пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
У пункті 25 цього Порядку №845 визначено, що у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою.
За інформацією, наданою ОСОБА_1 . Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області листом №04-11-11/8647 від 07.07.2025, безспірне списання коштів за виконавчими документами про стягнення коштів на підставі рішення суду здійснюється за окремою програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь судів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя». Станом на 07.07.2025 кількість таких виконавчих документів складає 39 на загальну суму 2 074 264,95 грн., у тому числі, про стягнення на користь ОСОБА_1 коштів у справах №160/9187/24 та № 160/12224/24. 
Таким чином, наявність окремої бюджетної програми для забезпечення виконання судових рішень виключає можливість списання коштів з інших бюджетних програм.
Помилковим колегія суддів вважає і доводи апеляційної скарги про те, що виплата понесених ОСОБА_1 судових витрат має бути здійснена за програмою КПКВ 0501020. Ця програма призначена для забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя і не передбачає виплату за судовими рішеннями.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 р. в адміністративній справі №160/12224/24 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 червня 2026 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш