Справа №442/7879/25 
Провадження №2/442/124/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області 
у складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,
за участю секретаря судового засідання Лесович О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 442/7879/25 за позовом Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняка Я.С.» до ОСОБА_1 , Дрогобицької міської ради про відшкодування завданої матеріальної шкоди та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
учасники справи:
представник позивача Бігуняк Я.С.,
відповідач ОСОБА_1 ,
представник відповідача ОСОБА_2 ,
представник ДМР Ластов`як Б.В.,
встановив:
Позивач звернулася з позовом до відповідача, просить зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонного фундаменту , що є на земельній ділянці площею 624 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610600000:01:028:0185; стягнути солідарно з відповідачів завдану матеріальну шкоду в сумі 247514,79 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що в провадженні Дрогобицького міськрайонного суду слухалася справа №442/8622/19 за віндикаційним позовом Фермерським господарство «Газда» Добродія ОСОБА_3 , як правонаступника с/г кооперативу «Газда» до Відповідачів - Дрогобицької міської ради та гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 21.10.2022р. ,яке підтверджено Постановою Львівського апеляційного суду від 22.05.2023р. по вищезазначеній справі №442/8622/19, яке на даний час набуло законної сили після перегляду його апеляційною та касаційною інстанцією, скасовано рішення сесії Дрогобицької міської ради №1419 від 30.10.2018 року "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у безоплатну власність гр. ОСОБА_1 , прож. м.Дрогобич, , яким повністю задоволено позовні вимоги Позивача, а саме: Скасовано підпункт 1.2. та 1.4. рішення сесії Дрогобицької міської ради №1410 від 30.10.2018 р. "Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у безоплатну власність гр. ОСОБА_1 , прож.м.Дрогобич земельної ділянки пл.624 кв.м. на пров. Тепличний, кадастровий N?4610600000:01:028:0185 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд." Витребувано від ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_3 », як правонаступника сільськогосподарського кооперативу «Газда», земельну ділянку площею 624 кв.м. на пров.Тепличному (м.Дрогобич) кадастровий номер 4610600000:01:028:0185 з наявними на ній фруктовими насадженнями та скасувати проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 604 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий «4610600000:01:028:0185.
Відповідними правовими позиціями викладеними в Постанові Львівського апеляційного суду від 22.05.2023р. по вищезазначеній справі №442/8622/1 яка підтверджена Постановою Верховного суду від 15.11.2023р. по цій справі , вказано що Актом судового виконавця з виконання судового рішення №3/61 затвердженого Дрогобицьким міськрайонним судом 18.12.1993р. та Викопіюванням з плану м.Дрогобича ,що є невід`ємним додатком до цього Акту судового виконавця, підтверджено право постійного користування Позивача цією земельною ділянкою сільськогосподарського призначення пл..18,9 га . Відповідно саме Фермерським господарством «ГАЗДА» Добродія Бігуняка Я.С.», як правонаступника с/г кооперативу «ГАЗДА», на підставі судових рішень Арбітражного суду Львівської області по справі №3/61 від 02.02.1993р. та Ухвал, винесених судами про роз`яснення цього судового рішення, в передбаченому законом порядку набуто права постійного користування земельною ділянкою пл.18,9 га в АДРЕСА_2 , що межує з вул. Грабовського, заводом «Граніт», автодромом ДТСО України.
Але Дрогобицька міська рада, як Відповідач згідно з Рішенням суду по справі №3/61 від 02.02.1993р. та Ухвал, постановлених судами про роз`яснення цього судового рішення ці рішення не визнає і протягом 2013-2020р. ( Відповідач-2) дані рішення не виконує та ігнорує, та допускає їх порушення незаконно виділяючи у власність громадянам земельні ділянки для індивідуального будівництва (на даний час більше 89 з/д) в саду ,що є приватною власністю Позивача на території земельної ділянки сільськогосподарського призначення пл..18,9 га , право постійного користування якою належить Позивачу.
Як підтверджено вищенаведеними Постановами Верховного суду і Львівського апеляційного суду , Відповідач-2- Дрогобицька міська рада вчиняє протиправну бездіяльність та невиконання Рішень судів ,що набрали законної сили, і відмовляється виконати покладені на неї повноваження по забезпеченню Позивачу його конституційних прав та провести за Позивачем передбачену Законом державну реєстрацію набутого права постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення пл..18,9 га .
Не виконуючи вищезазначені Рішення судів, що набрали законної сили, свідомо протидіючи і чинячи перешкоди Позивачу в проведенні державної реєстрації набутого права постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення пл..18,9 га постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення пл..18,9 га на які росте фруктовий сад, що є приватною власністю Позивача , що і привело до завдання матеріальної шкоди Позивачу , що є предметом даного позову.
Після постановлення Відповідачем -1 протизаконних рішення сесії Дрогобицької міської ради №1410 від 30.10.2018 р. “Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у безоплатну власність гр. ОСОБА_1 , прож. АДРЕСА_1 , кадастровий №4610600000:01:028:0185 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.” і було завдано значної майнової шкоди Позивачу, а саме: Відповідач-1 незважаючи на багато чисельні попередження Позивача, зокрема і заяв в національну поліцію м.Дрогобича, провів знищення приватного майна Позивача, провів вирубування та викорчовування 7 одиниць дерев багаторічних фруктових насаджень діаметром стовбура від 30 до 45см. Для облаштування фундаменту під будівництво житлового будинку. Це підтверджується копією заяви про вчинення самовільного зрізання та вирубування дерев на адресу Державної екологічної інспекції у Львівській області від 13.04.2018р. з копіями фото знищених дерев, долученої до даного позову.
Зазначає , що через незаконні дії Відповідача-2, який надав дозвіл на виконання і проведення будівельних робіт також було завдано шкоди шляхом зняття та вивезення Відповідачем-1 верхнього родючого шару грунту для проведення ним будівельних робіт на цій земельній ділянці пл.,624 кв.м. на глибину 20 см (за зазначеними вище нормами) ,оскільки, як встановлено судами Відповідач- 1, незаконно володіє нею та тому також підлягає відшкодуванню у солідарному 1 порядку Відповідачами 1 та 2 така завдана шкода майну Позивача .
Також через неправомірні дії Відповідача -1 та Відповідача- 2, після винесення незаконного рішення сесії Дрогобицької міської ради №1410 від 30.10.2018 р. “Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у безоплатну власність гр. ОСОБА_1 , прож. АДРЕСА_1 , кадастровий №4610600000:01:028:0185 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.” Позивач з 2019р. по 2025 р. протягом 7-х років з часу вилучення цієї земельної ділянки та знищення фруктових дерев не зміг отримати упущену вигоду у вигляді збору врожаю з вилучених фруктових дерев яблунь разом з земельною ділянкою ( які в подальшому були зрізані і викорчовані Відповідачем-1).
Оскільки Позивач відповідно до норм чинного земельного законодавства та Конституції несе повну відповідальність за належне і добросовісне використання та збереження цієї земельної ділянки сільськогосподарського призначення ,яка є об`єктом права перед державою та Українським народом ,що стосується і збереження родючого шару грунту на якій росте сад Позивача, то Позивачем правомірно і законно ставиться вимога щодо солідарної відповідальності Відповідачів на відшкодування вартості завданої шкоди щодо відновлення знятого та вивезеного родючого шару грунту товщиною 0.2 м на площі незаконно вилученої земельної ділянки 624 кв.м. (згідно з «Методичних засад розроблення робочих проектів землеустрою щодо зняття, переміщення, складування та нанесення родючого шару грунту на малопродуктивних угіддях» авт.ДС.Добряник 92 №1/2017 Видання «Збалансоване землекористування» )
Кількість зрізаних вирубаних та викорчованих дерев підтверджується як зверненням Позивача в Державну екологічну інспекцію у Львівській області та фотографіями цих дерев так і матеріалами кримінального провадження становить 7 одиниць діаметром від 40 до 55 см. Середній діаметр знищених дерев становить 45,5 см.
Позивач для встановлення вартості заподіяної шкоди щодо незаконно вилучених дерев багаторічних насаджень використав такси для обчислення розміру заподіяної шкоди згідно Додатку 1 до Постанови КМ України №665 від23.07.2008р. з врахуванням індексів інфляції на час подання позову. Оскільки багаторічні насадження мають більше 27 років то фактичний середній діаметр кожного дерева є більший 45,5см розмір заподіяної шкоди в зв`язку з знищеням яких складає 11069,97грн. за одне дерево Тому розрахункова сума завданих збитків в зв`язку з знищенням (зрізанням, вирубуванням та викорчовуванням ) дерев багаторічних насаджень саду складає : 7 од. X 11069,97 = 77 489,79 грн.
Кількість , об`єм зрізаного та вивезеного верхнього родючого шару грунту товщиною 0,2 м з врахуванням діючих будівельних норм та правил на земельній ділянці площею пл.624 кв.м. на пров.Тепличний, кадастровий №4610600000:01:028:0185 становить 124,8 куб.м. . Підтвердженням того ,що через неправомірні дії Відповідачів було проведено зрізання верхнього шару родючого Фунту є наявність в матеріалах справи власноручно долучених копії будівельного паспорта , тому Позивач вимагає повернення завданої матеріальної шкоди по відновленню верхнього родючого шару грунту, оскільки згідно чинного природоохоронного та земельного законодавства саме Позивач несе перед органами державної влади відповідальність за належне використання та збереження родючості грунтів на отриманих ним у постійне користування земельній ділянці т 18,9 га, на частині якої пл..709 кв.м. і завдано збитків Відповідачами внаслідок їх незаконних дій , що підтверджено Постановою Львівського апеляційного суду від 15 ",2020р. по вищезазначеній справі №442/2569/18.
Вартість відновлення вивезеного верхнього родючого шару грунту (згідно з визначених будівельних норм та правил товщина відновленого родючого шару грунту становить 0,2 м.) Вартість доставки 1 куб.м. грунту на в АДРЕСА_1 , на територію земельної ділянки пл..18,9 га , де росте сад Позивача, становить 500,00 грн.
Відповідно сума завданої Позивачу шкоди складає суму понесених витрат на завезення чорнозему для відновлення родючого шару грунту та становить : 124,8 куб.м. X 500 грн. = 62 400,00 грн.
Внаслідок зрізання та викорчовування дерев яблунь на земельній ділянці Відповідачем ОСОБА_1 Позивачу було завдано матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди. Вартість упущеної вигоди Позивача щодо того що Позивачем не отримано урожаю яблук протягом 7 -х років (2019-2025 р.р.) з 7- ти дерев при середній урожайності 150 кг з дерева : У період з 2019р. ( при оптовій закупочній ціні 6,00 грн/кг) становить : 7 х 150 х 1 роки х 6,00 грн. = 6 300,00 грн. У період 2020 року при середній оптовій закупочній ціні -22,5, становить 7 х 150 х 1 рік х 22,5 = 23 625,00 грн. У період 2021 року при середній оптовій закупочній ціні - 18 грн , становить 7 х 150 х 1 рік х 18 = 18 900,00 грн; У період 2022 року при середній оптовій закупочній ціні - 14,5 грн, становить 7 х 150 х 1 рік х 14,5 = 15 225,00 грн; У період за 2023 р. при середній оптовій закупочній ціні - 23,00 грн., становить: 7 х 150 х 1 роки х 23,00 грн. = 24.150,00 грн. У період за 2024 р. при середній оптовій закупочній ціні - 18,5 грн. /кг , становить : 7 х 150 х 1 рік х 18,50 грн. = 19 425,00 грн. Всього збитки від упущеної вигоди становлять суму 6300 +23625+18900+15225+24150+19425 =107 625,00 грн.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, про що повідомити сторони, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Призначено підготовче судове засідання на 27.11.2025. 
03.11.2025 від представника Дрогобицької міської ради надійшов відзив на позовну заяву, просить відмовити у повному обсязі. Зазначає, що Позивач не надав документів інвентаризації фруктових насаджень, а тому відсутні будь-які достовірні дані щодо кількісних і якісних характеристик зелених насаджень на спірній земельній ділянці. Зрештою Позивач не надав жодного документу, доказу, який би засвідчував той чи інший факт. Наказом Мінфіну від 02.09.2014р. №879 затверджено "Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань", яким визначено, що дане положення застосовується юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності. Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка (пункт 5 положення). Багаторічні насадження вносяться до інвентаризаційного опису за культурами, ботанічними сортами із зазначенням року закладення, площі, кількості дерев або кущів, за категоріями та їх балансовою вартістю ( абз.5 пп.1.3. пункту 1 Розділу 3 Положення). Позивач неодноразово вказує на те, що на спірній земельній ділянці росте його фруктовий сад, однак, так і не долучено жодного документу на підтвердження наявності фруктових насаджень на земельній ділянці. Стосовно тверджень позивача про те, що Дрогобицька міська рада ігнорує рішення судів та допускає їх порушення, нібито, незаконно виділяючи у власність громадян земельні ділянки на території уявного саду, зауважуємо, що наведене повністю спростоване Рішенням Господарського суду у Львівській області від 16.05.2022 у справі №914/4097/21, яке Західний апеляційний господарський суд залишив без змін Постановою від 27.10.2022 і яке набрало законної сили, а також постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23 жовтня 2024 року по справі №914/1236/21 які фактично підтвердили правомірність дій законність позиції Дрогобицької міської ради. У разі перереєстрації (створення) суб`єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов`язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника (код ЄДРПОУ кооперативу “Газда” 22408256, а код ЄДРПОУ МПП”Газда” та ФГ ”Газда” 22409706). Велика Палата Верховного Суду у справі № 907/29/19 вказала наступне: “7.22. Відповідно до пункту 6 Положення про ЄДР (в чинній редакції) ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним; у разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код; у разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом; в інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється. Відповідно до пункту 15 Положення про ЄДР (в редакції станом на день створення ФГ «Колос») ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування; у разі перереєстрації (створення) суб`єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов`язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника”.
Відповідно, наведене повністю та безумовно спростовує можливість правонаступництва сільськогосподарського кооперативу «Газда» Фермерським господарством «Газда» Добродія ОСОБА_3 », що, зокрема, підтверджує, що Позивач ніколи не набував та не міг набути право постійного користування уявною земельною ділянкою площею 18.9 га., а тим більше спірною земельною ділянкою.
З приводу тверджень Позивача про те, що Дрогобицька міська рада вчинила грубе порушення охоронюваних законом прав та інтересів Позивача незаконно виділивши земельну ділянку площею ОСОБА_1 , фактично безпосередньо на території земельної ділянки пл. 18.9 га. зауважують наступне. Відповідно, фізична особа у встановленому порядку звернулась до Дрогобицької міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва та передачу її у приватну власність. В межах чинного законодавства, зокрема, Земельного кодексу України, заява була розглянута Дрогобицькою міською радою. Наголошує, що законних підстав для відмови фізичній особі у надані земельної ділянки в приватну власність не було.
Підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювана і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Обов`язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини в заподіянні шкоди. Проте, єдиним документом, який долучив Позивач в підтвердження наявності заподіяної шкоди є протокол огляду місця події від 13.11.2023 року (хоча заява звернення до поліції датована 06.04.2019 року), яким не встановлено факту вирубування дерев (заподіяної майнової шкоди), а лише коротко описано ситуацію встановлену зі слів самого заявника, згадано про наявність невідомих старих пнів, без зазначення виду дерев, що виключає можливість встановлення чи були це яблуні чи щось інше.
Крім цього, з невідомих причин Позивач не долучив до матеріалів справи належних документів про притягнення винних осіб до відповідальності за зрізку якихось дерев, чи не долучив будь-яких інших документів які б свідчили про закінчення розслідування у даному питанні органами дізнання, що в свою чергу підтверджує відсутність будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів про те, що там росли дерева, що вони були зрізані, ким були зрізані та чи наявна шкода внаслідок такого зрізання, що свідчить про те, що позовні вимоги Позивача грунтуються виключно на припущеннях, що суперечить ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

26.11.2025 від представника Дрогобицького міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
27.11.2025 від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів.
27.11.2025 розгляд справи відкладено на 12.01.2026.
12.01.2025 від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів.
12.01.2025 розгляд справи відкладено на 18.02.2026.
28.01.2026 від представника відповідача Томенюка І.І. надійшов відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що як на підставу заявлених позовних вимог позивач посилається на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області віл 21.10.2022р. у цивільній справі №442/8622/19, однак замовчує той факт, що даним рішенням суду його позовні вимоги про скасування рішення, витребування земельних ділянок та майна з чужого незаконного володіння, задоволено частково. Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_3 до ОСОБА_1 позивачем не оскаржувалось та набрало законної сили. Також, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2022року у цивільній справі №442/8622/19, встановлено, що факт порушення права позивача відбулося виключно з вини відповідача - Дрогобицької міської ради. Право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 650 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610600000:01:028:0185, до часу його скасування рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 21.10.2022року, було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.11.2018р. Закладення бетонного фундаменту під будівництво житлового будинку на спірній земельній ділянці ОСОБА_6 провів як власник даної земельної ділянки, підставі будівельного паспорту та повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого відділом архітектурного будівельного контролю виконавчого комітету Дрогобицької міської ради 22.07.2019р. ЛВ 061192030336. Спірну земельну ділянку відповідач ОСОБА_6 не захоплював та самочинного будівництва на ній не здійснював, а відтак, немає правових підстав зобов?язувати відповідача ОСОБА_5 демонтовувати бетонний фундамент з часу винесення ухвали суду про заборону ОСОБА_7 проводити будь-які будівельні роботи, жодні роботи на спірній земельній ділянці він не проводив. Скасування рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого передано у власність земельну ділянку відповідачу ОСОБА_8 , на якій він у встановленому законом порядку заклав бетонний фундамент під будівництво житлового будинку, не є підставою для покладення будь-якої відповідальності щодо спірної земельної ділянки на відповідача ОСОБА_5 , оскільки це не узгоджується з положенням ст.56 Конституції України. Не зважаючи на те, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2022року у цивільній справі №442/8622/19 про витребування від ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Газда Добродія Бігуняка Я.С.» земельної ділянки, площею 650 кв.м. на провулку Тепличному (м.Дрогобич) з наявними на ній фруктовими насадженнями та скасування проведеної державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на дану земельну ділянку, набрало законної сили, однак позивач не надав доказів реєстрації свого права на дану земельну ділянку на підставі даного рішення суду. У зв`язку із скасуванням права власності ОСОБА_9 на спірну земельну ділянку, право власності на дану земельну ділянку перейшло до територіальної громади м.Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради, яка не має жодних претензій до відповідача ОСОБА_5 . Відтак, вважає, що позовні вимоги в частині зобов?язання ОСОБА_1 усунути позивачу перешкоди в користуванні даною земельною ділянкою, право користування якою на підставі рішення суду позивач не ував, шляхом демонтажу бетонного фундаменту розміром 12,00х12,00 м., товщиною 0,4 м., що є на земельній ділянці площею 624 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610600000:01:028:0185, є безпідставними та до задоволення не підлягають.
На підтвердження заявлених позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди внаслідок знищення 7 одиниць багаторічних плодових дерев в сумі 77 489,79 (невідомо якої валюти), позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували, що саме на спірній земельній ділянці росли плодові дерева породи яблуня в кількості 7 одиниць, зокрема, документів інвентаризації фруктових , насаджень, а тому відсутні будь-які достовірні дані щодо кількісних і якісних характеристик зелених насаджень на спірній земельній ділянці. З урахуванням наведеного, позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди внаслідок знищення 7 одиниць багаторічних плодових дерев в сумі 77489,79 (невідомо якої валюти), до задоволення не підлягають за безпідставністю та недоведеністю.
На підтвердження заявлених позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_5 62 400,00грн. за шкоду по знищенню родючого шару ґрунту на земельній ділянці площею 624кв.м. кадастровий номер: 4610600000:01:028:0185 м.Дрогобич, провулок Тепличний), позивачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження спричинення йому шкоди по знищенню родючого шару грунту, а відтак, позовні вимоги в цій частині також є безпідставними та до задоволення не підлягають. 
18.02.2026 від представника відповідача Томенюка І.І. надійшло клопотання про витребування доказів.
18.02.2026 розгляд справи відкладено на 18.03.2026.
18.03.2026 розгляд справи відкладено на 21.04.2026.
17.04.2026 від позивача надійшли пояснення на відзив та просить получити матеріали до справи, де зазначив, що на момент прийняття Дрогобицькою міською радою рішення №1410 від 30.10.2018 року «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою….», на підставі яких передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку пл. 624 кв.м., ця ділянка була та є частиною земельної ділянки 18,9 га., яка перебуває у постійному користуванні ФГ «Газда», а відтак неправомірно вибула з його володіння, про що зазначено зокрема на стор.8 Постанови Львівського апеляційного суду від 10.06.2024 по справі №442/468/21, яка безпосередньо пов`язана з даною справою №442/7879/25. 
Ухвалою від 21.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду на 27.05.2026.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив такі задоволити з підстав та мотивів, зазначених в позовній заяві. Додатково пояснив, що при огляді місця події було виявлено 5 зрізаних дерев, а через деякий час ще 2, і всі вони були поруч з дорогою. З метою фіксації та визначення розміру шкоди не звертався до жодних органів, таку шкоду порахував самостійно. Вважає, що відповідач ОСОБА_10 є теж постраждалим від дій Дрогобицької міської ради, непромірність дій якої встановив суд. На час , коли встановлювався фундамент, ОСОБА_10 діяв добросовісно і правомірно. На сьогодні його право власності на земельну ділянку не зареєстровано, однак він платить податок за землю щороку.
В судовому засіданні представник відповідача Дрогобицької міської ради позовні вимоги заперечив з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позов.
Відповідач ОСОБА_10 в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що всі дії, що він вчиняв, вчинені в межах закону. Отримавши земельну ділянку, він отримав проект на будівництво житлового будинку, документ про початок будівельних робіт. Жодних дерев на ділянці не зрізав, всі дерева, що там були, там і є.
Представник відповідача ОСОБА_11 – адвокат Вілінська Г. в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, надала суду пояснення, аналогічні викладеному у відзиві на позовні заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши поясненн ясторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить таких висновків.

Суд встановив, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Скасовано п.1.2 та п.1.4 рішення сесії Дрогобицької міської ради №1410 від 30.10.2018 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у безоплатну власність гр. ОСОБА_1 , прож. у м. Дрогобичі, земельної ділянки площею 624 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610600000:01:028:0185 та гр. ОСОБА_4 змельної ділянки площею 650 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610600000:01:028:0184 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд»; Витребувано від ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Газда» Добродія ОСОБА_3 », як правонаступника сільськогосподарського кооперативу «Газда», земельну ділянку, площею 624 кв.м. на провул. Тепличному (м. Дрогобич), кадастровий номер 4610600000:01:028:0185 з наявними на ній фруктовими насадженнями та скасовано проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 624 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610600000:01:028:0185. Витребувано від ОСОБА_4 на користь Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняка Я.С.», як правонаступника сільськогосподарського кооперативу «Газда», земельну ділянку, площею 650 кв.м. на провул. Тепличному (м. Дрогобич), кадастровий номер 4610600000:01:028:0184 з наявними на ній фруктовими насадженнями та скасовано проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 650 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610600000:01:028:0184. Стягнуто з Дрогобицької міської ради Львівської області на користь Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняка Я.С.» понесені судові витрати в сумі 10 431 гривню.
Постановою Львівського апеляційного суду від 22.05.2023 апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області та апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Із заяви про вчинення злочину ОСОБА_3 від 06.04.2019 вбачається, що останній звернувся до керівника Дрогобицького відділу поліції і повідомляє, що 05.04.2019 троє невстановлених осіб здійснили знищення майна заявника. Було зрізано 5 яблунь віком більше 40 років, висотою більше 5 метрів, які є приватною власністю заявника, і тим самим нанесено йому матеріальної шкоди на суму приблизно 10000 гривень. На його вимогу припинити дії, було заявлено, що земельну ділянку їм надано міською радою для будівництва житла. Викликаний наряд поліції склав протокол з них і вилучив документи наявні у них.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.11.2023 та фото таблиці, місцем проведення огляду місця події є АДРЕСА_1 . На узбіччі дороги даної вулиці у трав`яному масиві один біля одного розташовані 6 пнів із сухим корінням. На відстані 25 м від даних пнів в напрямку кінця вулиці у трав`яному масиві розташований ще один пень.
Відповідно до витягу з рішення Дрогобицької міської ради ХХХУІІІ сесії сьомого скликання від 05.07.2018 №1292 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на земельну ділянку орієнтовною площею 727 кв.м. на АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з рішення Дрогобицької міської ради XLI сесії сьомого скликання від 30 жовтня 2018 №1410 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність земельних ділянок», затверджено матеріали ОСОБА_1 з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у власність та спільну сумісну власність земельну ділянку площею 624 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610600000:01:028:0185, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
З будівельного паспорту від 28.05.2019 вбачається, що замовником є ОСОБА_1 і даний документ засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки 4610600000:01:028:0185.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №145805065 вбачається, що власником земельної ділянки, кадастровий номер 4610600000:01:028:0185, площею 0,0624 є ОСОБА_1 . Підставою виникнення права власності є рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер:1410, виданий 30.10.2018, видавник Дрогобицька міська рада Львівської області.

Щодо вимог позивача до відповідача ОСОБА_11 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу фундаменту, суд зазначає таке.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України).
Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Відповідно до частин першої та другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Отже, виходячи із статей 116, 118 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.
Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у створенні власнику перешкод у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном.
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (частина друга, пункту "б" частини третьої статті 152 ЗК України).
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Під час вирішення цього спору судами враховано, що судовим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 21.10.2022р у справі №442/8622/19, яке на даний час набрало законної сили , зокрема витребувано від ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняка Я.С.», як правонаступника сільськогосподарського кооперативу «Газда», земельну ділянку площею 624 кв.м. на пров.Тепличному (м.Дрогобич) кадастровий номер 4610600000:01:028:0185 з наявними на ній фруктовими насадженнями та скасувати проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 604 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий «4610600000:01:028:0185.
Отже спір щодо захисту права позивача на користування земельною ділянкою фактично вирішений у справі №442/8622/19, оскільки ОСОБА_10 не має прав на користування земельною ділянкою та фактично нею не користується, а тому не може чинити перешкоди позивачу у користуванні його земелною ділянкою.
Також суд встановив,, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2022року у цивільній справі №442/8622/19, встановлено, що факт порушення права позивача відбулося виключно з вини відповідача - Дрогобицької міської ради. Право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 650 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610600000:01:028:0185, до часу його скасування рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 21.10.2022року, було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.11.2018р. 
ОСОБА_1 заклав бетонний фундамент під будівництво житлового будинку на спірній земельній ділянці як власник даної земельної ділянки, на підставі будівельного паспорту та повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого відділом архітектурного будівельного контролю виконавчого комітету Дрогобицької міської ради 22.07.2019р. ЛВ 061192030336. 
Відповідно до вимог ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Спірну земельну ділянку відповідач ОСОБА_6 не захоплював та самочинного будівництва на ній не здійснював, а відтак, правові підстави зобов?язувати відповідача ОСОБА_5 демонтовувати бетонний фундамент відсутні, так як з часу постановлення ухвали суду про заборону ОСОБА_7 проводити будь-які будівельні роботи, жодні роботи на спірній земельній ділянці він не проводив. 
Скасування рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого передано у власність земельну ділянку відповідачу ОСОБА_8 , на якій він у встановленому законом порядку заклав бетонний фундамент під будівництво житлового будинку, не є підставою для покладення будь-якої відповідальності щодо спірної земельної ділянки на відповідача ОСОБА_5 , оскільки це не узгоджується з положенням ст.56 Конституції України. 
Не зважаючи на те, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2022року у цивільній справі №442/8622/19 про витребування від ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Газда Добродія Бігуняка Я.С.» земельної ділянки, площею 650 кв.м. на провулку Тепличному (м.Дрогобич) з наявними на ній фруктовими насадженнями та скасування проведеної державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на дану земельну ділянку, набрало законної сили, однак позивач не надав доказів реєстрації свого права на дану земельну ділянку на підставі даного рішення суду. 
У зв`язку із скасуванням права власності ОСОБА_9 на спірну земельну ділянку, право власності на дану земельну ділянку перейшло до територіальної громади м.Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради, яка не має жодних претензій до відповідача ОСОБА_5 . 
Відтак, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов?язання ОСОБА_1 усунути позивачу перешкоди в користуванні даною земельною ділянкою, право користування якою на підставі рішення суду позивач не зареєструвавав, шляхом демонтажу бетонного фундаменту розміром 12,00х12,00 м., товщиною 0,4 м., що є на земельній ділянці площею 624 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610600000:01:028:0185, є безпідставними та до задоволення не підлягають через їх безпідставність.

Також Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідачів матеріальної шкоди, яка, на думку Позивача, полягає у знищенні багаторічних фруктових насаджень, знятті та вивезенні верхнього родючого шару ґрунту, а також у неотриманні доходу у вигляді упущеної вигоди від збору врожаю яблук.
В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на незаконність рішень органу місцевого самоврядування щодо передачі земельної ділянки у власність іншій особі, проведення будівельних робіт та вирубування плодових дерев.
Разом із тим, відповідно до частини першої статті 15 та частини першої статті 16 Цивільного кодексу України особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а одним із способів захисту є відшкодування збитків.
Згідно зі статтею 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Для застосування такого заходу цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідною є наявність у сукупності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою, а також вини заподіювача шкоди. Відсутність хоча б одного із зазначених елементів виключає можливість покладення цивільно-правової відповідальності.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховний Суд від 12.03.2020 у справі №920/715/17, від 21.10.2020 у справі №904/3189/19, від 15.02.2024 у справі №910/4777/21. 
Відповідно до статей 12, 13, 76–81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд зазначає, що саме на Позивача покладається обов`язок доведення факту існування багаторічних плодових насаджень, їх кількості, виду, віку, належності Позивачу, факту їх знищення, реального розміру шкоди та наявності упущеної вигоди.
Разом із тим, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження зазначених обставин Позивачем суду не надано.
Так, матеріали справи не містять документів інвентаризації багаторічних насаджень, агротехнічної документації, актів обстеження земельної ділянки, матеріалів землевпорядної чи садівничої документації, висновків експерта або спеціаліста щодо наявності, виду, віку, стану та вартості фруктових дерев, бухгалтерських чи статистичних документів щодо обліку багаторічних насаджень, а також доказів права власності Позивача саме на багаторічні насадження як окремий об`єкт цивільних прав.
Суд враховує, що відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка як об`єкт цивільних прав має бути сформованою, а обставини щодо її фактичного використання та наявності на ній багаторічних насаджень повинні підтверджуватися належними доказами, а не виключно поясненнями сторони спору.
Крім того, відповідно до пункту 2.2 Інструкції з бухгалтерського обліку біологічних активів у бюджетних установах, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №611 від 26.06.2013, багаторічні насадження підлягають відповідному обліку та інвентаризації.
Однак будь-яких документів щодо обліку чи інвентаризації фруктового саду Позивач не надав.
Подані мфотознімки, копії звернень до правоохоронних органів та Державної екологічної інспекції не підтверджують ані кількість дерев, ані їх характеристики, ані належність Позивачу, а тому не можуть бути достатньою підставою для висновку про доведеність розміру заявлених збитків.
Суд також враховує, що відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховний Суд України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода підлягає відшкодуванню лише за умови доведеності факту її заподіяння та розміру.
Розрахунок Позивача щодо вартості знищених дерев здійснений на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням».
Однак сам по собі арифметичний розрахунок без належного підтвердження фактичної наявності багаторічних насаджень, їх параметрів, віку, породи та реального стану не може вважатися належним доказом заподіяної шкоди.
При цьому суд враховує, що відповідно до статті 89 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили, а достатність та взаємний зв`язок доказів оцінюються судом у їх сукупності.
Крім того, Позивач не надав належних доказів на підтвердження факту та обсягу зняття верхнього родючого шару ґрунту, а також реального розміру витрат, необхідних для його відновлення.
Матеріали справи не містять висновку земельно-технічної чи будівельно-технічної експертизи, акту обстеження земельної ділянки, доказів фактичного вивезення ґрунту, кошторисної документації, договорів, рахунків чи інших документів, які б підтверджували вартість відновлення родючого шару ґрунту.
Визначена Позивачем вартість доставки чорнозему у розмірі 500 грн за 1 куб.м. не підтверджена належними доказами та фактично ґрунтується виключно на припущеннях Позивача.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховний Суд, викладеної у постанові від 30.05.2018 у справі №750/8676/15-ц, відшкодуванню підлягають лише ті збитки, розмір яких доведений належними доказами та не має ймовірного характеру.

Щодо вимог про стягнення упущеної вигоди суд зазначає, що за змістом статті 22 ЦК України упущена вигода має реальний, а не абстрактний характер, а особа повинна довести, що вона дійсно могла та мала реальну можливість отримати відповідний дохід.
У постанові Верховний Суд від 15.02.2024 у справі №910/4777/21 зазначено, що, доказуючи наявність упущеної вигоди, позивач зобов`язаний довести не лише теоретичну можливість отримання доходу, а й факти вжиття реальних заходів щодо його отримання. 
Також у постанові Верховний Суд від 30.09.2021 у справі №922/3928/20 Верховний Суд звернув увагу, що дохід не може бути абстрактним та має бути доведеним з розумним рівнем впевненості, а розрахунок упущеної вигоди повинен підтверджуватися належними доказами. 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховний Суд від 06.12.2019 у справі №908/2486/18, від 15.10.2020 у справі №922/3669/19, від 16.06.2021 у справі №910/14341/18 та в постанові Об`єднаної палати КГС ВС від 15.11.2024 у справі №904/1553/23. 
Разом із тим Позивач не надав доказів ведення господарської діяльності щодо вирощування та реалізації яблук, доказів фактичного отримання доходу від реалізації врожаю у попередні роки, документів бухгалтерського або податкового обліку, доказів урожайності саме у розмірі 150 кг з одного дерева, доказів існування стабільного ринку збуту продукції та належних доказів вартості яблук у відповідні роки.
Суд критично оцінює наданий Позивачем розрахунок упущеної вигоди, оскільки такий розрахунок має умовний та імовірний характер, базується виключно на припущеннях Позивача та не підтверджений належними доказами у розумінні статей 77–80 ЦПК України.
При цьому відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що Позивач не довів належними, допустимими та достатніми доказами фактичного існування багаторічних плодових насаджень у заявленій кількості, їх належності Позивачу, реального розміру шкоди, факту та обсягу пошкодження родючого шару ґрунту, наявності та розміру упущеної вигоди, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями Відповідачів та заявленими збитками.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263–265, 268 ЦПК України, статтями 15, 16, 22, 1166 ЦК України, суд
ухвалив:
в позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 02.07.2026

Суддя О.Б. Нагірна