Справа № 583/4806/25
3-зв/583/4/26 
ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
02 липня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді     Сидоренка Р.В., 
за участю секретаря     Верби Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка заяву захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кондратенка Максима Миколайовича про відвід головуючого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семенової Оксани Сергіївни по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КпАП України,
ВСТАНОВИВ :
14.10.2025 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КпАП України.
30.06.2026 р. через систему «Електронний суд» від захисника Кондратенка М.М. надійшла заява про відвід головуючому судді Семенової О.С., мотивована тим, що суддя підтримує дружні та поза процесуальні стосунки з матір`ю потерпілого по справі ОСОБА_2 – Галушкою В.І. Під час судового засідання 28.05.2026 р. не маючи будь-яких перешкод для прийняття остаточного рішення по даній справі суддя необґрунтовано в чергове відклала розгляд справи аргументуючи необхідністю вислухати позицію потерпілого, хоча його явка за законом не є обов`язковою, а пояснення по суті справи він надавав у попередніх судових засіданнях.
У судовому засіданні адвокат Кондратенко М.М. заяву підтримав з підстав викладених у ній.
Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені. Їхня неявка не перешкоджає вирішенню заяви по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного:
З метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та керуванні при вирішенні питання про відвід судді ст. 75 КПК України.
Відповідно до ст. 75 ч. 1 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону.
В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом.
У рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02) від 10.12.2009 року (пункти 66-70) Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.
В даному випадку суд вважає, що заява про відвід судді Семенової О.С. є безпідставною та необґрунтованою, відсутні підстави, передбачені законом, для задоволення відводу, судом не встановлено обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді.
Всі доводи заявника зводяться до його незгоди з процесуальним рішенням, яке прийнято суддею Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семеновою О.С. по зазначеній справі про відкладення слухання справи, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу судді.
Доводи про поза процесуальні стосунки судді з матір`ю потерпілого по справі належними та допустимими доказами не підтверджені.
Заявником не доведена наявність обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості судді, які б унеможливлювали ухвалення об`єктивного рішення у справі. Будь-яких фактів того, що суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області виявлявляє упередженість у даній справі, судом не встановлено, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про відвід судді Семенової О.С.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 246, 248 КпАП України,ст.ст. 75, 80 КПК України, суд -
постановив:
Відмовити у задоволенні заяви адвоката Кондратенка Максима Миколайовича про відвід головуючого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семенової Оксани Сергіївни по справі за адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КпАП України.
Постанова оскарженню не підлягає. 

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області:     Р.В. Сидоренко