Єдиний унікальний номер 205/3986/26
Номер провадження2/205/3632/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В. 
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі — позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі — первісний кредитор, ТОВ «Селфі Кредит») та ОСОБА_1 (далі — відповідач) було укладено Договір № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» (далі — Договір).
Згідно з умовами Договору первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 1 500 грн 00 коп. строком на 420 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,2 % на добу.
Позивач зазначає, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, що призвело до виникнення заборгованості.
Також позивач зазначає, що 01.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 01022024. Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками ТОВ «Селфі Кредит», у тому числі до ОСОБА_1 за Договором № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 28.02.2023 року.
Позивач вказує, що у зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів станом на 01.02.2024 року за Договором № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 28.02.2023 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 11 927 грн 98 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту — 1 499 грн 99 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитом — 10 427 грн 99 коп.
За твердженням позивача, відповідача було письмово повідомлено про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Селфі Кредит» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року.
Відповідно до умов зазначеного договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року позивач є новим кредитором за зобов`язанням ОСОБА_1 .
У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 28.02.2023 року станом на 01.02.2024 року у загальному розмірі 11 927 грн 98 коп., а також судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн 00 коп.
Відповідач у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за його відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 01.04.2026 року витребувано від АТ «ВСТ Банк» інформацію щодо того: 1) чи належить банківська картка № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; 2) чи була успішною транзакція, здійснена 28.02.2023 року на суму 1 500 грн 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_1 ; 3) чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської картки № НОМЕР_1 ; 4) чи проводилась верифікація особи власника банківської картки № НОМЕР_1 .
На виконання ухвали суду від 01.04.2026 року АТ «ВСТ Банк» листом від 17.04.2026 року надало витребувану інформацію та підтвердило зарахування 28.02.2023 року на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 1 500 грн 00 коп.
Інші процесуальні дії у справі, зокрема забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення чи поновлення провадження, судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до статті 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їхні представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення, з огляду на таке.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 28.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short», за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 1 500 грн 00 коп. строком на 420 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,2 % на добу.
Вказаний Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т124.
Матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 1 500 грн 00 коп.
Крім того, на виконання ухвали суду від 01.04.2026 року АТ «ВСТ Банк» листом від 17.04.2026 року повідомило, що 28.02.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , було зараховано платіж у сумі 1 500 грн 00 коп., що підтверджує факт отримання відповідачем кредитних коштів.
Судовим розглядом також встановлено, що 01.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 28.02.2023 року у загальному розмірі 11 927 грн 98 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту — 1 499 грн 99 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитом — 10 427 грн 99 коп.
Позивач посилається на те, що внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів станом на 01.02.2024 року за Договором № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 28.02.2023 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 11 927 грн 98 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту — 1 499 грн 99 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитом — 10 427 грн 99 коп.
Оскільки позивач вважає, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, а відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором суду не надав, між сторонами виник спір щодо виконання зобов`язань за кредитним договором, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних. Правочин також вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статей 626, 627, 628, 638, 639 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та погодженні його умов, а договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18 та від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі.
Згідно зі статтями 1048, 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику, а останній зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором — це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір.
Згідно з положеннями статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Як встановлено судом, 28.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short», який був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т124 у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію».
Крім того, матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, підписаний електронним способом, у якому визначені істотні умови кредитування, зокрема розмір кредиту, строк його повернення, процентна ставка, порядок надання кредитних коштів та загальна вартість кредиту для споживача.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що Договір № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 28.02.2023 року був належним чином укладений сторонами у письмовій електронній формі відповідно до вимог чинного законодавства.
Також судом встановлено, що кредитні кошти надавалися відповідачу у безготівковій формі на платіжну картку, реквізити якої були зазначені ним під час оформлення кредиту.
На виконання ухвали суду від 01.04.2026 року АТ «ВСТ Банк» надало витребувану інформацію та підтвердило, що 28.02.2023 року транзакція на суму 1 500 грн 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_1 була успішною, а грошові кошти були зараховані на рахунок власника зазначеної банківської картки.
Таким чином, факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується належними та допустимими доказами, отриманими безпосередньо від банківської установи.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що між сторонами було належним чином укладено кредитний договір, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів виконало у повному обсязі.
У зв`язку з отриманням кредитних коштів у відповідача виник обов`язок повернути суму кредиту та сплатити проценти у порядку і строки, визначені договором.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі статтями 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав його у встановлений договором або законом строк.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, умови кредитного договору та інші письмові докази у справі, суд доходить висновку, що відповідач належним чином не виконав своїх договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними.
З урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 499 грн 99 коп., оскільки факт отримання відповідачем кредитних коштів доведений належними доказами.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Суд враховує, що, підписавши кредитний договір та паспорт споживчого кредиту, відповідач був належним чином повідомлений про розмір процентної ставки, загальну вартість кредиту, порядок його повернення та інші істотні умови кредитування, передбачені Законом України «Про споживче кредитування».
Оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з нього заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 10 427 грн 99 коп.
Вказана заборгованість підтверджується поданим позивачем розрахунком, узгоджується з умовами кредитного договору та не спростована відповідачем будь-якими належними й допустимими доказами.
Щодо переходу до позивача права вимоги за кредитним договором суд зазначає таке.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, тобто відступлення права вимоги.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що на підставі Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року право грошової вимоги за Договором № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 28.02.2023 року перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за спірним кредитним договором.
Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є належним кредитором у спірних правовідносинах та має право вимагати від відповідача виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за Договором № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 28.02.2023 року станом на 01.02.2024 року у загальному розмірі 11 927 грн 98 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту — 1 499 грн 99 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитом — 10 427 грн 99 коп.
Суд також враховує, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву на позовну заяву не подав, доказів на спростування заявлених вимог суду не надав та своїм процесуальним правом на участь у розгляді справи не скористався. За таких обставин суд при ухваленні заочного рішення виходить із наявних у справі доказів, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та значенням справи для сторони.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу наведених норм процесуального законодавства вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення. Водночас розмір таких витрат має відповідати критеріям реальності, необхідності, розумності та співмірності з урахуванням складності справи, обсягу фактично наданих послуг, витраченого адвокатом часу, ціни позову та значення справи для сторін.
Судом встановлено, що на підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ордер адвоката Усенко М.І. на надання правничої допомоги, акт про надання послуг та детальний опис виконаних адвокатом робіт щодо підготовки та подання позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 28.02.2023 року.
З наданих документів вбачається, що загальна вартість професійної правничої допомоги становить 8 000 грн 00 коп.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їх розміру, з урахуванням конкретних обставин справи. Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише тоді, коли доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір — обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04).
Суд враховує, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа належить до категорії типових спорів про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту, не є складною за предметом доказування, не потребувала значного обсягу процесуальних дій, участі представника позивача у судових засіданнях, підготовки складних процесуальних документів або дослідження значного обсягу доказів.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона містить типові для цієї категорії справ обставини, стандартне правове обґрунтування, посилання на норми законодавства, прохальну частину та перелік додатків. Сам по собі обсяг позовної заяви не свідчить про підвищену складність справи або необхідність витрачання значного часу на її підготовку.
У зв`язку із цим суд доходить висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн 00 коп. не є співмірним зі складністю справи, ціною позову, обсягом фактично наданої правничої допомоги та витраченим адвокатом часом.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях у справах «Баришевський проти України», «Гімайдуліна та інші проти України», «Двойних проти України» та «Меріт проти України», відповідно до якої відшкодуванню підлягають лише фактичні, неминучі та обґрунтовані витрати.
З огляду на викладене, з урахуванням характеру спірних правовідносин, складності справи, ціни позову, обсягу фактично наданих адвокатом послуг та принципу розумності суд вважає співмірним стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн 00 коп.
Крім того, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.
На підставі викладеного та керуючись статтями 15, 16, 205, 207, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
-
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» (місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул.Смаль – Стоцького, буд.1, корпус 28, 4 поверх, код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за Договором № 641125 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 28.02.2023 року, станом на 01.02.2024 року, у загальному розмірі 11 927 грн. 98 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 1 499 грн. 99 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитом – 10 427 грн. 99 коп.
3. Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Кредит – капітал» (місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул.Смаль – Стоцького, буд.1, корпус 28, 3 поверх, код ЄДРПОУ 35234236) судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. 00 коп. 
4. Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» (місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул.Смаль – Стоцького, буд.1, корпус 28, 3 поверх, код ЄДРПОУ 35234236) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.