Справа №: 398/2190/25	

провадження №: 2/398/220/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"26" червня 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Шинкаренко І.П.,
за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Гулий Андрій Васильович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приютівська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ
Адвокат Гулий А.В., який діє від імені позивача, звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати за позивачем як спадкоємцем за законом після смерті свого батька право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 60,8 кв. м, житловою площею 26,0 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Ніколаєнко Н.М. від 23 грудня 2004 року, земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий 3520385200:51:000:0254, яка розташована на території АДРЕСА_1 , та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку, площею 0,81 га, кадастровий 3520385200:51:000:0256, яка розташована на території АДРЕСА_1 , та призначена для ведення особистого селянського господарства.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті його батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на належне йому майно та майнові права, а саме житловий будинок та дві земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
На час смерті батька у будинку, де він проживав, за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 .
01 лютого 2017 року ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений Ніколаєнко Н.М., приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, що зареєстровано в реєстрі за № 36, в якому зазначено, що все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось, та все на що він за законом матиме право на день смерті, заповів ОСОБА_3 .
Однак після смерті спадкодавця ОСОБА_3 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини так і не звернулась та відповідно вважається такою, що спадщину не прийняла. Право на спадкування перейшло до осіб зазначених в ст. 1261-1265 ЦК України.
На цей час позивач не може вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування всього спадкового майна через те, що його рідна матір та сестра були зареєстровані за однією адресою зі спадкодавцем на день його смерті, проте з 2017 року за вказаною адресою не проживали. 
На переконання представника позивача реєстрація відповідачів по справі - за місцем проживання спадкодавця, в цьому випадку не є свідченням прийняття спадщини, оскільки останні не проживають за вказаною адресою, а отже відсутній факт постійного проживання разом із спадкодавцем.
На підставі зазначеного, з метою приведення правовстановлюючих документів у відповідність, позивач звернувся до суду з даним позовом. Судові витрати просив залишити як фактично понесені.
Ухвалою суду від 12 травня 2025 року, після усунення представником позивача недоліків позовної заяви, провадження по зазначеній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалами від 19 вересня 2025 року та 31 жовтня 2025 судом витребувано від нотаріуса відомості зі спадкового реєстру про заведену спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою суду від 05 грудня 2025 року підготовче провадження по зазначеній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про визнання позовних вимог ОСОБА_1 , судовий розгляд цієї справи просили проводити без їх участі.
Представник третьої особи Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Суд на підставі ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність вказаних осіб на підставі наявних у ній доказів.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.
Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За положеннями ч 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , батьками позивача записано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
Батько позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
З матеріалів, долучених до позовної заяви, вбачається, що згідно з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3520385200:51:000:0254 та 3520385200:51:000:0256 зареєстровано за ОСОБА_4 та відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 грудня 2004 року ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_4 прийняв у власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м., що розташовані на земельній ділянці розміром 5002,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Олександрійської районної нотаріальної контори Кіровоградської області Ніколаєнко Н.М. та зареєстровано КП «ОМБТІ» 15 лютого 2005 року за № 378/2. 
Відповідно до довідки Виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 189 від 26 липня 2022 року позивач постійно проживає з квітня 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , і є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в той же час у позовній заяві позивачем зазначено, що він зареєстрований і постійно проживає із сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 .
Як вбачається із спадкової справи № 14/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , 08 жовтня 2019 року позивач звернувся до Олександрійської районної державної нотаріальної контори через Недогарську сільську раду Олександрійського району із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва. Крім нього із аналогічною заявою звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Спадкова справа містить відомості про складені ОСОБА_4 заповіти: 
№ 1475 від 01 листопада 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійської міської нотаріальної контори Кіровоградської області Приходько О.М., яким ОСОБА_4 заповів земельну ділянку площею 5,37 га, кадастровий номер 3520385200:02:000:9005. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
№ 36 від 01 лютого 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійської районної нотаріальної контори Кіровоградської області Ніколаєнко Н.М., яким ОСОБА_4 розпорядився, що все його майно, де б воно не було та з чого б не складалося, та все те, на що він за законом матиме право на день смерті, заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
А також відомості про інші наявні заповіти вчинені ОСОБА_4 , відомості щодо яких на стадії перевірки нотаріусом.
Крім того спадкова справ містить інформацію, надану сільським головою Недогарської селищної ради № 257 від 19 квітня 2019 року, що на час смерті ОСОБА_4 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з 18 лютого 2005 року, з ним за вказаною адресою постійно проживали та були зареєстровані станом на 19 квітня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із відповідними заявами щодо оформлення спадщини чи відмови від прийняття спадщини не звертались.
Крім того судом в ході судового розгляду взято до уваги долучену до матеріалів позовної заяви довідки Виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 27 та № 28 від 28 січня 2025 року із протилежним змістом інформації, що міститься в матеріалах спадкової справи, а саме, що відповідачі з 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають.
Відомості про видачу свідоцтв на спадщину, прийнятих нотаріусом рішень про відмову у видачі свідоцтв на спадщину матеріали спадкової справи не містять.
Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1260-1265 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.
За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Посилання позивача на неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину через наявність заповіту № 36 від 01 лютого 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійської районної нотаріальної контори Кіровоградської області Ніколаєнко Н.М., яким ОСОБА_4 розпорядився, що все його майно, де б воно не було та з чого б не складалося, та все те, на що він за законом матиме право на день смерті заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є безпідставним, з огляду на таке.
Відповідно до Розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, статусу території, яка є місцем відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна (п. 1.2.) Спадкоємець за заповітом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги, у тому числі внуків, правнуків, племінників та інших. Приймаючи заяву про відмову від прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцю правові наслідки такої відмови (п. 3.25). Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття (п.3.1.). Вчинення нотаріальних дій, у разі заведення спадкової справи та встановлення складу спадкового майна нотаріус надає спадкоємцю письмову довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій, яка визначена державним нотаріусом або щодо якої було досягнуто домовленості між приватним нотаріусом та спадкоємцем до заведення спадкової справи. Така довідка має бути підписана нотаріусом та скріплена його печаткою(п.3.9).
Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 ЦК України, не раніше зазначених у цих статтях строків.
Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.
При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України.
Для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком вчинення нотаріальних дій(пункти 4.9, 4.10, 4.11 Розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій).
Відповідно до пунктів 4.12, 4.13 Розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
Видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 ЦК України.
За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.
Отже, для того аби можна було вважати доведеним, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, вичерпав можливості для нотаріального оформлення спадщини - отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач повинен довести, що він з об`єктивних причин не має можливості виконати усі вимоги нотаріуса, викладені у письмовій довідці щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину.
Якщо нотаріус всупереч наведеним вище нормам матеріального права не надав такої довідки і не вчиняє відповідної нотаріальної дії впродовж установленого строку (не видає свідоцтво про право на спадщину або виносить постанову про відмову у його видачі), способом захисту прав спадкоємця є оскарження нотаріальних дій чи відмови у їх вчиненні відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат».
У абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
З огляду на викладене, враховуючи висловлену ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в ході судового розгляду позицію, згідно якої відповідачі визнають позовні вимоги, а отже спір між сторонами щодо спадкування належного спадкодавцю ОСОБА_4 майна відсутній, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів наявності перешкод для оформлення права на спадщину у нотаріальному порядку, оскільки у матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , письмова довідки нотаріуса щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, відомості щодо кола спадкоємців, в тому числі спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину у цій справі відсутні, а тому відсутні підстави вважати, що позивач з об`єктивних причин не має можливості виконати усі вимоги нотаріуса для оформлення спадщини.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Ураховуючи викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих стороною позивача та витребуваних судом, встановивши фактичні обставини у справі, дійшов висновку про те, що позивач передчасно звернувся до суду із позовом, оскільки належними та допустимими доказами не довів, що у нього існують перешкоди для оформлення права на спадщину за законом у нотаріальному порядку. Відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину у цій справі не приймалося.
Керуючись ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ
Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ), від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Гулий Андрій Васильович (адреса: Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Олександрія, вул. Софіївська, буд. 27), до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса місця реєстрації: адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса місця реєстрації: адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приютівська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області (адреса: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Приютівка, вул. Шкільна, буд. 4), про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Надіслати рішення після набрання ним законної сили до Олександрійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини.
Повне судове рішення складено 26 червня 2026 року.

Суддя І.П. Шинкаренко