П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/12016/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
07 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
Головне управління ДПС у Сумській області звернулось в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з відповідача коштів у рахунок погашення податкового боргу в розмірі 414813,24 грн.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення питання.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний позов суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості поданий до суду до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу. При цьому, суд зазначає, що станом на дату прийняття даної ухвали, - 22.05.2025, підстави, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог відповідно до частини другої статті 122 КАС України, також не настали.
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Частинами 1, 3 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.
Відповідно, днем виникнення підстав, що дають позивачу право на пред`явлення заявленої у позові вимоги про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, є закінчення шестимісячного строку для звернення відповідача до адміністративного суду щодо оскарження податкової вимоги від 12.05.2025 №0005666-1303-2201.
Таким чином, зважаючи на приписи частини другої статті 122 КАС України станом на дату подання позову 10.07.2025, ще не закінчився шестимісячний строк для звернення відповідача до адміністративного суду щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, зокрема - податкової вимоги від 12.05.2025 №0005666-1303-2201.
Тобто, станом на дату звернення позивача з даною позовної завою у відповідача не сплинув строк для оскарження податкової вимоги, на підставі якої заявлено вимогу про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу.
Отже, адміністративний позов суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості поданий до суду до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу. При цьому, суд зазначає, що станом на дату прийняття даної ухвали, - 22.05.2025, підстави, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог відповідно до частини другої статті 122 КАС України, також не настали.
Натомість апелянт посилається на положення пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, якими визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що пункти 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України не визначають кінцевого строку, з яким пов`язують право контролюючого органу на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу, а лише містить вимогу, що таке стягнення відбувається не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги, що не суперечить вимогам частини 2 статті 122 КАС України щодо необхідності надання позивачу строку на оскарження такої вимоги.
Відтак, позивач зобов`язаний дотриматись положень як пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, так і частини 2 статті 122 КАС України та не позбавлений права на повторне звернення до суду після спливу строку для оскарження податкової вимоги, на підставі якої заявлено вимогу про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу.
Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.
Таким чином, у зв`язку з поданням суб`єктом владних повноважень позовної заяви із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, до закінчення строку, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України, суд першої інстанції обґрунтовано повернув позовну заяву на підставі пункту 8 частини 4 статті 169 КАС України.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді вирішенні даного процесуального питання неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.