ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року	справа № 380/22410/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати пункт 7 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.09.2025 № 87/в, в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення, (контузії, травми, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з частковою втратою 20 % працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини.
Ухвалою судді від 17.11.2025 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із частковою втратою працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення, (контузії, травми, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини, з підстав того, що втрата працездатності встановлена понад тримісячний строк з дня звільнення з військової служби.
Відповідач подав відзив на позовну заяву від 10.12.2025 (вх. № 98124), у якому зазначає, що з поданих позивачем документів для призначення одноразової грошової допомоги вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби 19.09.2023. ОСОБА_1 29.01.2025 рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 184/25/499/ встановлено 20 % втрати працездатності, основний діагноз, Так, пов`язаний із захистом Батьківщини. Таким чином, комісія Міністерства оборони України у розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум 11 вересня 2025 року (пункт 7 протоколу № 87/в) прийшла до правомірного висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оскільки позивача звільнено з військової служби 19.09.2023, а 29.01.2025 йому встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби. Просить відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.
Згідно з Витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2023 № 240 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_1 призваного по мобілізації, який перебуває у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 , колишнього механіка-водія механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18.09.2023 № 262-РС у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 : 19 вересня 2023 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Відповідно до Витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 10.01.2025 № 100, травма (14.04.2023) громадянина ОСОБА_1 , 1987 року народження, підтверджена медичними документами, довідкою про обставини травми (поранення ...) від 17.05.2023 № 5692 в/ч НОМЕР_1 , довідкою про безпосередню участь у бойових діях від 20.09.2023 №11088 в/ч НОМЕР_1 та довідкою ВЛК КП «Рожищенська багатопрофільна лікарня» Рожищенської МР від 11.05.2023 № 483/17-2.23, по якій він на підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб наказу МОУ № 402 від 14.08.2008. «Потребує відпустки за станом здоров`я терміном 30 (тридцять) календарних днів»:Травма: «Закритий перелом середньої третини правої ліктьової кістки, стан після МОС (21.04.23). Закрите травматичне часткове пошкодження зв`язок лівого колінного суглобу. Гемартроз. Тимчасове порушення функції правого передпліччя та лівого колінного суглобу», - ТРАВМА, ТАК, ПОВ`ЯЗАНА ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.
Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 29.01.2025 № 184/25/499/В, ОСОБА_1 з 29.01.2025 встановлений ступінь втрати професійної працездатності 20%, основний діагноз: М17.3 - Інший посттравматичний гонартроз.
Позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою від 29.01.2025 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати професійної працездатності 20%.
Заява позивача розглянута на засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, що підтверджується протоколом засідання комісії від 11.09.2025 № 87/в. Так, комісія дійшла до висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги солдату в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), якого 19.09.2023 звільнено з військової служби та 29.01.2025 встановлено 20% втрати працездатності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, що сталося 14.04.2023, на підставі витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 184/25/499/Р від 29.01.2025. Згідно з підпунктом 7 пункту 2 статті 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”' (у редакції чинній на дату встановлення втрати працездатності) передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби. Заявника звільнено з військової служби 19.09.2023, а 29.01.2025 встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.
Вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив йому одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-XII.
Статтею 16 Закону № 2011-ХІІ регламентовано питання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Частиною 1 статті 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII).
Постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 затверджений "Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (далі - Порядок № 975).
Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Абзацом другим пункту 7 Порядку № 975 визначено, що у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Суд зазначає, що аналіз вищевказаних положень Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975 дозволяє дійти висновку про те, що право звільненої з військової служби особи на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності обмежено:
тримісячним строком для встановлення такій особі часткової втрати працездатності, що рахується з дня звільнення такої особи з військової служби;
причинами отримання такою особою поранення (контузії, травми або каліцтва) або захворювання, оскільки останні повинні бути набуті особою саме під час виконання нею обов`язків військової служби.
Встановлення законодавцем обмеженого строку є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги. У випадку пропуску такого строку виключними підставами для визнання судом поважними причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Разом з тим, це не означає, що зі збігом цього строку особа безумовно втрачає соціальні гарантії, які надані їй Законом, зокрема можливість реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у виключних випадках із застосуванням судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову).
Вищезазначене підтверджується позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі № 161/69/17 та від 12.03.2019 у справі № 760/18315/16-а, у яких колегія суддів Верховного Суду дійшла обґрунтованого висновку, що строк може вважатись присічним за умови, якщо особа протягом цього строку має можливість в будь-який час звернутися за захистом своїх соціальних прав, а саме, права на отримання грошової виплати; не вважається завершеним строк за умови об`єктивної відсутності можливості особи безперешкодного звернення за захистом відповідного соціального права; таке обмеження буде порушенням права особи на соціальне забезпечення та проявом дискримінації.
Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлений законодавством тримісячний строк для встановлення особі часткової втрати працездатності відраховується з дня звільнення такої особи з військової служби, є преклюзивним і підлягає поновленню лише у виключних випадках у зв`язку із наявністю об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені доказами, належність яких повинна бути перевірена уповноваженим органом або судом.
Відповідно до постанови ВЛК КП «Рожищенська багатопрофільна лікарня» Рожищенської МР від 11.05.2023 № 483/17-2.23, позивачу проведений медичний огляд ВЛК та встановлено, що поранення (травма), так, пов`язане з проходженням військової служби.
Позивач подав заяву до 16 Регіональної військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку поранення, (контузії, травми, каліцтва) пов`язано із захистом Батьківщини.
За результатом розгляду вищезазначеної заяви, згідно з Витягом з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії № 100 від 10.01.2025, постанову ВЛК КП «Рожищенська багатопрофільна лікарня» Рожищенської МР від 11.05.2023 № 483/17-2.23 про причинний зв`язок було відмінено та визначено: «Травма: закритий перелом середньої третини правої ліктьової кістки, стан після МОС (21.04.2023). Закрите травматичне часткове пошкодження зв`язок лівого колінного суглобу. Гемартроз. Тимчасове порушення функції правого передпліччя та лівого колінного суглобу», - ТРАВМА, ТАК, ПОВ`ЯЗАНА ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.
Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 29.01.2025 № 184/25/499/В, ОСОБА_1 з 29.01.2025 встановлений ступінь втрати професійної працездатності 20%, основний діагноз: М17.3 - Інший посттравматичний гонартроз.
Позивач звільнений з військової служби 19.09.2023, тобто тримісячний строк закінчився 19.12.2023.
При цьому, позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою від 29.01.2025 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати професійної працездатності 20%.
Суд зазначає, що позивач того ж дня коли йому встановлено втрату працездатності надав повний пакет документів для виплати одноразової грошової допомоги.
Вирішуючи даний спір по суті, суд вважає, що позивач вчиняв дії з метою з`ясування причинного зв`язку втрати професійної працездатності.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений тримісячний строк з об`єктивних, незалежних від нього причин, а тому, оскаржене рішення про відмову у здійсненні нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги в зв`язку з пораненням під час захисту Батьківщини є протиправним та підлягає скасуванню.
З метою захисту порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з частковою втратою 20 % працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Міністерства оборони України (вул. Повітряних сил, 6, м. Київ, 03168, ЄДРПОУ 00034022) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.09.2025 № 87в, в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення, (контузії, травми, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини.
3. Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з частковою втратою 20 % працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 19.05.2026.

Суддя Кедик М.В.