РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
07 травня 2026 р.  Справа № 120/4658/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправні дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у задоволенні його рапорту про звільнення з військової служби в запас на підставі абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а тому вважає, що відповідача слід зобов`язати подати запит про проведення акту сімейного стану для доведення факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за його рідним братом ОСОБА_2 , та повторно розглянути рапорт позивача про звільнення з військової служби від 26 лютого 2025 року.
Ухвалою від 14.04.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.
Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що рапорт ОСОБА_1 від 26.02.2025 (вх. № 1337) було розглянуто відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 року № 531, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.08.2024 року за № 1214/42559.
Для прийняття рішення по вказаному рапорту з доданими до нього документами були також використані документи, які мають значення для його розгляду по суті:
- рапорт солдата ОСОБА_3 від 16.09.2024 (вх. № 1789) та додані до нього документи на 80 арк.
- рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі №580/11995/24 за позовом ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, та матеріали вказаної справи.
В ході розгляду рапорту ОСОБА_1 від 26.02.2025 (вх. № 1337), враховуючи правову конструкцію, визначену абзацом 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», було встановлено, що у ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю І-Б групи та потребує постійного стороннього догляду, окрім позивача, є інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення, які не потребують постійного стороннього догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Розглянувши поданий позивачем рапорт від 26.02.2025 (вх. № 1337) та додані до нього документи і матеріали, а також рапорт, документи і матеріали, які були предметом попереднього розгляду, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, що рапорт позивача від 26.02.2025 (вх. № 1337) не підлягає задоволенню.
Позивач подав відповідь на відзив, у якому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у яких зауважує, що військова частина НОМЕР_1 прийняла рішення про відмову у задоволенні рапорту позивача на звільнення з військової служби, оскільки встановив, що у рідного брата позивача - ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I-Б групи і потребує постійного догляду, окрім позивача, наявні інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення, і позивач не надав ні з першим рапортом, з яким він 16.09.2024 звертався до командира військової частини НОМЕР_1 , ні з першою позовною заявою, з якою він звертався в Черкаський окружний адміністративний суд (справа № 580/11995/24), ні з другим рапортом про звільнення з військової служби від 26.02.2025, з яким він звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 , ні з позовною заявою та відповіддю на відзив у даній справі, документів, що вони самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Суд зазначає, що у цій справі відбувся повторний автоматизований розподіл справи між суддями 18.03.2026, оскільки головуючий суддя у справі Яремчук К.О. наказом від 27.02.2026 за № 004-К виключений зі штату суду, у зв`язку з призначенням на посаду судді апеляційного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2026 справу № 120/4658/25 передано для розгляду судді Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришеній Р.М.
Ухвалою від 19.03.2026 адміністративну справу прийнято до провадження, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку письмового провадження.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 26.02.2025 подав до відповідача рапорт про звільнення з військової служби у запас відповідно до абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з потребою здійснювати догляд за братом, який є особою з інвалідністю I групи.
До рапорту долучив необхідні документи.
Відповідач відмовив позивачу у задоволенні рапорту про звільнення з підстав викладених у доповідній записці.
У доповідній записці вказано, що солдатом ОСОБА_1 не додано до рапорту документів щодо наявності підстав для стороннього догляду саме ним, та на підтвердження умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
При цьому солдатом ОСОБА_1 не доведено, що інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення ОСОБА_2 потребують постійного догляду, а відтак судом встановлено відсутність такої підстави для звільнення, як необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарськоконсультативної комісії закладу охорони здоров`я. Вказані обставини враховані при розгляді рапорту про що правомірно вказано у відповіді за результатами розгляду рапорту та обґрунтовано відмовлено у задоволенні рапорту.
Враховуючи зазначене, в розпорядженні військової частини НОМЕР_1 є наступні документи, які мають значення для розгляду по суті рапорту солдата ОСОБА_1 від 26.02.2025 (вх. № 1337), окрім даного рапорту і доданих до нього документів:
- рапорт солдата ОСОБА_1 від 16.09.2024 (вх. № 1789) та додані до нього документи на 80 арк.
- копія рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі № 580/11995/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.
Розглянувши поданий солдатом ОСОБА_1 рапорт та додані до нього документи і матеріали, а також рапорт, документи і матеріали, які були предметом попереднього розгляду, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення про відмову у задоволенні рапорту.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.92 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачено зокрема такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Положеннями п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Підстави звільнення з військової служби, передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII, залежать від виду військової служби.
За змістом підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII під час дії воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Частиною дванадцятою статті 26 Закону № 2232-XII визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини у разі необхідності здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону № 2232-XII визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (надалі - Положення № 1153/2008; у редакції на час виникнення спірних правовідносин), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (пункт 1).
Відповідно до пункту 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
За змістом спірних обставин у цій справі, позивач 26.02.2025 подав до відповідача рапорт про звільнення з військової служби у запас відповідно до абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з потребою здійснювати догляд за братом, який є особою з інвалідністю I групи.
Обов`язковими умовами для отримання позивачем права на звільнення з військової служби за сімейними обставинами у спірному випадку є:
наявність члена сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи;
необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи;
відсутність інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Зазначені обставини мають існувати в сукупності та бути підтвердженими доданими до рапорту доказами.
Водночас, суд встановив, що позивач вперше подавав до відповідача рапорт 16.09.2024, у якому просив звільнити його з військової служби в запас за сімейними обставинами.
За наслідками розгляду рапорту командиром Військової частини НОМЕР_1 відмовлено в задоволенні рапорту, оскільки до рапорту не додано документів, що підтверджують потребу у постійному догляді для інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю та потребує постійного догляду.
Солдат ОСОБА_1 не погоджуючись з відмовою у задоволенні його рапорту, 03 грудня 2024 року подав позов до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 з приводу прийняття рішення по суті рапорту (вх. № 1789 від 16.09.2024);
2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі командира Військової частини НОМЕР_1 належним чином розглянути по суті рапорт (вх. № 1789 від 16.09.2024), поданий солдатом ОСОБА_1 та прийняти рішення про його звільнення з військової служби на підставі пп. "г" п. 2 ч. 4, абз. 14 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі №580/11995/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог.
У вказаному рішенні суд вказав про таке.
"В рапорті солдата ОСОБА_1 зазначено, що крім нього у ОСОБА_2 є інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рідні брати та сестри ОСОБА_2 .
Водночас суд зазначив, що згідно з долученими до рапорту документами відсутні документи, які б підтверджували те, що члени сім`ї першого та другого ступня спорідненості, відносно ОСОБА_2 , потребують постійного догляду.
Застосування абзацу 14 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII, як підстави для звільнення з військової служби можливе лише за наявності усіх ознак, які зазначені у вказаному абзаці пункту 3.
Отже, солдатом ОСОБА_1 не додано до рапорту документів щодо наявності підстав для стороннього догляду саме ним, та на підтвердження умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
При цьому солдатом ОСОБА_1 не доведено, що інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення ОСОБА_2 потребують постійного догляду, а відтак судом встановлено відсутність такої підстави для звільнення, як необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарськоконсультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Вказані обставини враховані при розгляді рапорту про що правомірно вказано у відповіді за результатами розгляду рапорту та обґрунтовано відмовлено у задоволенні рапорту".
Повертаючись до обставин цієї справи, суд зауважує, що обов`язковою умовою для звільнення з військової служби за сімейними обставинами є відсутність інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
У вимірі спірних правовідносин суд враховує висновки викладені у постанові від 27.02.2025 Верховного Суду у справі № 380/16966/24.
Так, Верховний Суд в постанові від 27.02.2025 у справі № 380/16966/24 виснував: "відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи" означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж "юридичної наявності" інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2026 року у справі № 520/14746/25 вказав, що відповідно до сформованої практики Верховного Суду, під поняттям «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення» слід розуміти не лише їх формальну (юридичну) відсутність, а й відсутність таких осіб у фактичному розумінні, тобто відсутність реальної можливості здійснення ними постійного догляду за особою, яка цього потребує. 
Тож, сама по собі юридична наявність особи другого ступеня споріднення у розумінні Закону про військову службу не є достатньою для висновку про відсутність підстав для звільнення позивача з військової служби. Отже, у випадку встановлення юридичної наявності відповідної особи необхідно перевірити, чи має така особа реальну можливість здійснювати постійний догляд, з урахуванням конкретних обставин справи та інших об`єктивних факторів.
Суд зауважує, що відповідач у спірному випадку не дотримався об`єктивного підходу до перевірки даних, наведених у рапорті, а лише в доповідній записці процитував рішення Черкаського окружного адміністративного суду, яким позивачу відмовлено у задоволенні рапорту від 16.09.2024, тому дії відповідача не відповідають критеріям правомірних, обумовлених статтею 2 КАС України.
За обставин цієї справи, позивач, звертаючись вдруге із рапортом (відмінним від першого) надав інший від попереднього пакет документів.
Зокрема, позивач подав: нотаріально засвідчену копію паспорта ОСОБА_1 ; нотаріально засвідчену копію РНОКПП ОСОБА_1 ; нотаріально засвідчену копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копію витягу з реєстру ТГ; копію рішення суду по справі № 146/57/22 про розірвання шлюбу ОСОБА_1 ; довідку про спільне місце проживання ОСОБА_1 та його брата ОСОБА_2 ; нотаріально засвідчену копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; витяг з ДРАЦС про народження ОСОБА_2 ; нотаріально засвідчену копію паспорта ОСОБА_2 ; нотаріально засвідчену копію РНОКПП ОСОБА_2 ; нотаріально засвідчену копію довідки МСЕК ОСОБА_2 ; витяг з реєстру ТГ (про місце проживання ОСОБА_2 ); нотаріально засвідчену копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 ; нотаріально засвідчену копію свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_2 ; відповідь від Державного архіву Чернівецької області (свідоцтво про народження матері ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ); витяг з ДРАЦС про підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_12 ; нотаріально засвідчену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_12 ; нотаріально засвідчену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_13 (матері ОСОБА_12 ); нотаріально засвідчену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_14 (батька ОСОБА_12 ); нотаріально засвідчену копію свідоцтва про народження ОСОБА_15 ; нотаріально засвідчену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_15 ; нотаріально засвідчену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_16 (бабусі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ).
Суд зазначає, що суть спору полягає в тому, що позивач наполягає на необхідності догляду за його братом, який є особою з інвалідністю І групи, внаслідок онкологічного захворювання, з яким зареєстровані та проживають за однією адресою (а.с. 18, Довідка старостинського округу), та реальної відсутності інших осіб, які би здійснювали постійний догляд за ним. 
З цією метою, позивач у рапорті від 26.02.2025 просив командира в/ч подати запити про проведення акту сімейного стану відповідно до наказу Міністра оборони України від 23.07.2024, яким внесені зміни до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10.04.2009 № 170, для проведення факту відсутності інших осіб актом обстеження сімейного стану, який проводиться районними/міськими ІНФОРМАЦІЯ_8 за запитом військових частин в яких безпосередньо військовослужбовець проходить військову службу (а.с.89).
З огляду на те, що відповідач не провів перевірку, позивач у позовній заяві заявив вимогу про зобов`язання відповідача вчинити дії задля перевірки його тверджень про відсутність інших осіб та повторно розглянути його рапорт від 26.02.2025 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами і прийняти рішення з врахуванням висновків суду. 
Суд зазначає, що здобутими у справі доказами не підтверджується перевірка відповідачем сімейного стану позивача за встановленою процедурою. Тож, суд погоджується з доводами позивача про передчасний висновок відповідача з піднятого позивачем питання у рапорті від 26.02.2025.
На момент подання позивачем рапорту, діяла Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України № 170, затверджена наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009, в редакції станом на 25.02.2025, відповідно до якої встановлено перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби (пункт 12.11 розділу XII).
Так, відповідно до пп. 26 п. 5 Додатку 19 при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я подаються, зокрема:
документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);
один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин редакція Інструкції не передбачала алгоритму дій командира військової частини щодо перевірки сімейного стану військовослужбовця у разі подання рапорту про його звільнення через сімейні обставини.
Згодом, згідно з Наказом Міністерства оборони № 274 від 28.04.2025 Розділ XIV зазначеної Інструкції № 170 доповнено пунктом 14.30 такого змісту.
Під час дії особливого періоду, періоду проведення мобілізації та дії воєнного стану, за наявності підстав для звільнення з військової служби через сімейні обставини або інших поважних причин, визначених абзацами дванадцятим, чотирнадцятим, п`ятнадцятим пункту 2 та абзацами тринадцятим, чотирнадцятим пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовець особисто, за підпорядкованістю, подає на ім`я командира (начальника) військової частини або керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання/перебування особи, за якою здійснює або здійснюватиме постійний догляд, рапорт (заяву) за формою, визначеною у додатку 22 до цієї Інструкції. До рапорту (заяви) додаються документи, що підтверджують право на звільнення (зазначені в підпунктах 22, 25-28 пункту 5 додатку 19 до цієї Інструкції), або копії таких документів, засвідчених в установленому порядку.
Після подання військовослужбовцем рапорту (додаток 22 до цієї Інструкції), командир (начальник) військової частини з урахуванням вимог, визначених Порядком організації роботи з рапортами військовослужбовців, зобов`язаний надіслати у триденний строк з дня отримання такого рапорту до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зазначеному у рапорті, запит на перевірку його сімейного стану.
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, протягом одного календарного дня після одержання заяви військовослужбовця або запиту від військової частини про перевірку сімейного стану військовослужбовця призначає комісію.
Комісія з перевірки сімейного стану військовослужбовця утворюється при територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки у такому складі:
голова комісії - заступник керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
члени комісії - представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки (не менше трьох осіб).
Під час своєї роботи комісія з перевірки сімейного стану військовослужбовця:
вивчає отримані заяву (запит) та підтвердні документи;
відвідує задеклароване/зареєстроване місце проживання/перебування особи, за якою військовослужбовець здійснює або здійснюватиме постійний догляд;
перевіряє відомості щодо наявності/відсутності інших членів сім`ї, які здійснюють або можуть здійснювати постійний догляд за особою, зазначеною у заяві або запиті, зокрема інформацію щодо наявних прийнятих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, міських державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад рішень про надання соціальних послуг з догляду за такою особою;
використовує відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну;
за потреби, готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання необхідної інформації або використовує інформацію з публічних електронних ресурсів.
Комісія зобов`язана провести перевірку сімейного стану військовослужбовця та особи, за якою військовослужбовець здійснює або здійснюватиме постійний догляд протягом десяти календарних днів з дати надходження заяви або запиту, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запит до органів державної влади, інших державних органів.
У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісії не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви або запиту, комісія приймає рішення на підставі поданих заявником документів та отриманих відомостей з реєстрів, баз даних та публічних електронних ресурсів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в акті перевірки сімейного стану.
За результатами перевірки комісія складає акт перевірки сімейного стану військовослужбовця за формою, визначеною у додатку 23 до цієї Інструкції, який не пізніше п`яти календарних днів з дати його складання надсилає командиру (начальнику) військової частини, який надіслав запит, а також військовослужбовцю.
Акт перевірки сімейного стану військовослужбовця складається у трьох примірниках, один з яких зберігається у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Відтак, саме на командира військової частини покладено обов`язок направити запит для перевірки сімейного стану військовослужбовця до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а після отримання акту обстеження - прийняти рішення за наслідками розгляду рапорту військовослужбовця.
Отже, законодавством передбачено обов`язок територіального центру комплектування та соціальної підтримки обстежити сімейний стан військовослужбовця, за результатами якого видати відповідний акт з інформацією про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати догляд за особами, що його потребують.
Суд звертає увагу, що позивач надав відповідачу наявні в нього документи, в тому числі документи, що підтверджують неможливість інших членів сім`ї здійснювати догляд за особою з інвалідністю І групи. 
При цьому, відповідач не вживав належних заходів для перевірки сімейного стану військовослужбовця.
Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у задоволенні рапорту позивача про звільнення з військової служби на підставі абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Застосовуючи правову позицію Верховного Суду у постанові від 27.02.2025 у справі № 380/16966/24, у постанові від 29 квітня 2026 року у справі № 520/14746/25, суд вважає, що задля об`єктивного установлення питання відсутності інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, та визначення позивача єдиною особою, яка може забезпечити такий догляд, слід зобов`язати відповідача повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 26.02.2025, провівши перевірку щодо сімейного стану військовослужбовця відповідно до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України № 170, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 (зі змінами), та прийняти рішення за наслідками розгляду рапорту, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Такі дії відповідача обумовлені Інструкцією № 170 (зі змінами) шляхом подання запиту для перевірки сімейного стану військовослужбовця до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які проводять обстеження та складається акт перевірки сімейного стану за формою, визначеною у додатку 23 до Інструкції, який не пізніше п`яти календарних днів з дати його складання надсилається командиру (начальнику) військової частини, який надіслав запит, а також військовослужбовцю, та відповідно приймається рішення. 
Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду висловила та послідовно застосовує правову позицію, за змістом якої повноваження органів влади, є законодавчо визначеними, а суд діє згідно з презумпцією «Jura novit curia» («Суд знає закони»). Велика Палата Верховного Суду, зокрема зазначила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (пункти 84, 86 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17), а також, що неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).
Суд ще раз звертає увагу, що позивач у рапорті, серед іншого, акцентував увагу на проведенні перевірки задля встановлення відсутності інших осіб за актом обстеження сімейного стану, який проводиться районними/міськими ІНФОРМАЦІЯ_8 за запитом військових частин в яких безпосередньо військовослужбовець проходить військову службу (а.с.89).
Верховний Суд у пункті 62 постанови від 31 травня 2021 року у справі №420/7110/19 зазначав, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).
Тому, обираючи спосіб захисту, суд ураховує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18, від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17, зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що позов належить задовольнити.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не понесено витрат, пов`язаних з розглядом справи, тому судові витрати на користь позивача не присуджуються. 
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у задоволенні рапорту про звільненні з військової служби ОСОБА_1 на підставі абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 26.02.2025, провівши перевірку щодо сімейного стану військовослужбовця відповідно до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України № 170, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 (зі змінами), та прийняти рішення за наслідками розгляду рапорту, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. 

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 07.05.2026.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна