ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/339/26

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:
від позивача: Савоста С.В. – адвокат,
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовом Акціонерного товариства “Черкасиобленерго”
до Приватного акціонерного товариства “Азот” 
про стягнення 669 727,07 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство “Черкасиобленерго” (вул. Гоголя, 285, м. Черкаси, 18002, код ЄДРПОУ 22800735) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного акціонерного товариства “Азот” (вул. Героїв Холодного Яру, 72, м. Черкаси, 18030, код ЄДРПОУ 00203826) про стягнення 669 727,07 грн - три проценти річних.
Судові витрати позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь.
В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне (несвоєчасне) виконання відповідачем зобов`язання за договором про постачання електричної енергії від 24.05.2005 №524-213/24 щодо оплати уже присудженої до стягнення постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17 суми боргу з оплати активної електричної енергії.
Ухвалою від 17.03.2026 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначив у судовому засіданні на 28.04.2026.
Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
Копію ухвали про відкриття провадження від 17.03.2026 у справі № 925/339/26 учасникам справи доставлено до електронних кабінетів 18.03.2026, доказом чого є довідки про доставку електронного, що містяться в матеріалах справи. 
Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала від 17.03.2026 у справі № 925/339/26 оприлюднена у реєстрі 18.03.2026.
Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов або будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення спору по суті, не надав. 
Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України).
Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи – також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, суд, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), дійшов висновку оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.
У судовому засіданні, яке відбулося 28.04.2026 за участю представника позивача, господарський суд розпочав розгляд справи по суті, представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити повністю.
Суд заслухавши представника позивача, дослідивши докази, завершив розгляд справи по суті, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення. 
В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 29.04.2026 ухвалено судове рішення, підписана вступна та резолютивна частини рішення. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши доводи представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Господарський суд Черкаської області рішенням від 13.12.2017 у справі №925/819/17 за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення 718090453,55 грн задовольнив позов частково і стягнув з публічного акціонерного товариства "АЗОТ" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 618 675 504,77 грн боргу за спожиту активну електричну енергію за період з 01.08.2016 по 01.06.2017, 874 275,58 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 32601205,15 грн інфляційних, 6524519,27 грн 3 % річних, 551042,52 грн за послуги з перетікання реактивної електричної енергії за період з 01.02.2017 по 01.06.2017, 240000,00 грн. витрат на сплату судового збору.
Київський апеляційний господарський суд своєю постановою від 03.07.2018 скасував рішення Господарського суду Черкаської області від 13.12.2017 у справі №925/819/17 і прийняте нове рішення, яким:
- позов публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення заборгованості задовольнив;
- стягнув з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 618 675504,77 грн основного боргу за активну електричну енергію, 17485511,64 грн пені, 9201584,09 грн 3% річних, 54124368,93 грн інфляційних втрат, 551042,52 грн боргу за послуги за перетікання реактивної електричної енергії, 40185,41 грн пені на борг за перетікання реактивної електричної енергії, 105608,29 грн інфляційних втрат, 23446,59 грн. 3% річних, 17858864,99 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії протягом червня 2016 року - грудня 2016 року, 24336,32 грн. заборгованості за перевищення граничної величини споживання електричної потужності за грудень 2016 року, 240000,00 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.
Верховний Суд постановою від 09.10.2018 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Азот" залишив без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17 - без змін.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17 були встановлені, зокрема, такі обставини: 
- 24 травня 2005 року відкрите акціонерне товариство "Черкасиобленерго", яке в подальшому було перейменоване у публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" (як постачальник), і відкрите акціонерне товариство "Азот", яке також в подальшому було перейменоване у публічне акціонерне товариство "Азот" (як споживач), уклали між собою договір про постачання електричної енергії № 524-213/24;
- ПАТ "Черкасиобленерго" належним чином виконало свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії від 24.05.2005 № 524-213/24; 
- ПАТ "Азот" не належним чином виконувало зобов`язання за договором про постачання електричної енергії від 24.05.2005 № 524-213/24 щодо своєчасної та повної оплати спожитої електричної енергії. Станом на 01 червня 2017 року заборгованість ПАТ "Азот" за спожиту активну електричну енергію у період з 01.08.2016 по 01.06.2017 становить 618675504,77 грн.
- за прострочення виконання ПАТ "Азот" грошового зобов`язання за договором про постачання електричної енергії № 524-213/24 ПАТ "Черкасиобленерго" нарахувало ПАТ "Азот" на суму заборгованості за період прострочення з 01.08.2016 по 01.06.2017 пеню в сумі 17485511,64 грн., три проценти річних в сумі 9201584,09 грн. інфляційних втрат в сумі 54124368,93 грн.
24 липня 2018 року Господарський суд Черкаської області на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/176 видав наказ на стягнення з ПАТ "Азот" на користь ПАТ "Черкасиобленерго", в тому числі 618675504,77 грн. основного боргу за активну електричну енергію, 17485511,64 грн. пені, 9201584,09 грн. 3% річних, 54124368,93 грн. інфляційних втрат, 551 042,52 грн. боргу за послуги за перетікання реактивної електричної енергії, 40 185,41 грн. пені на борг за перетікання реактивної електричної енергії, 105608,29 грн. інфляційних втрат, 23446,59 грн. 3% річних, 17858864,99 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії протягом червня 2016 - грудня 2016 року, 24336,32 грн. заборгованості за перевищення граничної величини споживання електричної потужності за грудень 2016 року, 240 000,00 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.
Господарський суд Черкаської області рішенням від 22.09.10.2022 у справі №17-14-01/1494(925/127/21) за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до приватного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 133625821,93 грн. позов задовольнив повністю і стягнув з приватного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 87216592,44 грн. інфляційних втрат, 46409229,49 грн. три проценти річних та 794500,00 грн. судового збору.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 у справі №17-14-01/1494(925/127/21) були встановлені, зокрема, такі обставини: 
- на погашення присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17 основного боргу за активну електричну енергію в сумі 618675504,77 грн. відповідач сплатив позивачу лише 32900000,00 грн., у тому числі: 4700000,00 грн. 24.04.2019, 4700000,00 грн. 29.05.2019, 4700000,00 грн. 27.06.2019, 4700000,00 грн. 30.07.2019, 4700000,00 грн. 28.08.2019, 4700000,00 грн. 30.09.2019 та 4700000,00 грн. 28.10.2019. Решту суми основного боргу за активну електричну енергію в розмірі 585775504,77 грн. відповідач на день подання позивачем позову не сплатив.
- за прострочення сплати присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17 основного боргу за активну електричну енергію в сумі 618675504,77 грн. з урахуванням здійснених відповідачем платежів на його часткове погашення на загальну суму 32900000,00 грн. ПАТ "Черкасиобленерго" нарахувало і пред`явило до стягнення з ПАТ "Азот": 87216592,44 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат за період прострочення з липня 2018 року по грудень 2020 року і 46409229,49 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних за 943 дні прострочення з 04.07.2018 по 31.01.2021.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07 грудня 2023 у справі №17-14-01/1494(925/1030/23) стягнуто з публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (вул. Гоголя, 285, м. Черкаси, Черкаська область, 18002, код ЄДРПОУ 22800735) на користь приватного акціонерного товариства "Азот" (вул. Героїв Холодного Яру, 72, м. Черкаси, Черкаська область, код ЄДРПОУ 00203826) 39 411 701,07 грн три проценти річних, 248 795 440,53 грн. інфляційних втрат та 939 400,00 грн. судового збору. 
Так, рішенням Господарського суду Черкаської області від 07 грудня 2023 у справі №17-14-01/1494(925/1030/23) встановлено, що на погашення залишку присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17 основного боргу за активну електричну енергію у встановленій рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 у справі №17-14-01/1494(925/127/21) сумі 585775504,77 грн. товариство з обмеженою відповідальністю "Хім-Трейд ЮА" сплатило за ПАТ "Азот": 18.01.2023 – 1000000,00 грн, 16.02.2023 – 997106,70 грн, 09.03.2023 – 1000000,00 грн і 11.04.2023 – 753681,29 грн, разом 3750787,99 грн.
Станом на 30.04.2023 залишок не сплаченої відповідачем суми основного боргу за активну електричну енергію, присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17, становив 582024716,78 грн (585775504,77  грн – 3750787,99 грн).
За прострочення сплати залишку присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17 основного боргу за активну електричну енергію в сумі 585775504,77  грн. з урахуванням здійснених товариством з обмеженою відповідальністю "Хім-Трейд ЮА" за відповідача протягом січня-квітня 2023 року платежів на його часткове погашення на загальну суму 3750787,99 грн. позивач нарахував відповідачу і пред`явив до стягнення з нього:
248795440,53 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат за період прострочення з січня 2021 року по квітень 2023 року;
39411701,07 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних за 819 днів прострочення з 01.02.2021 по 30.04.2023.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15 травня 2023 року у справі №925/819/17 задоволено заяву Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра про затвердження мирової угоди від 01.05.2023 на стадії виконання рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до Публічного акціонерного товариства "АЗОТ", третя особа на боці позивача Фонд державного майна України про стягнення 718 090 453,55грн та затверджено укладення сторонами мирової угоди. 
Відповідно до ухвали Господарського суду Черкаської області від 15 травня 2023 року у справі №925/819/17 на момент укладання цієї Мирової угоди сума, яку повинно сплатити ПрАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в рахунок погашення основного боргу за активну електричну енергію, заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії протягом червня 2016 - грудня 2016 року та заборгованості за перевищення граничної величини споживання електричної потужності за грудень 2016 року становить 599 907 918,09 грн. (п`ятсот дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот сім тисяч дев`ятсот вісімнадцять грн. 09 коп.), яку ПрАТ «АЗОТ» зобов`язується сплатити на користь ПАТ «Черкасиобленерго» згідно затвердженого графіку на рахунок зі спеціальним режимом використання шляхом сплати впродовж травня 2023 року до квітня 2027 року - 12 498 081,62 грн щомісяця.
На момент укладання Мирової угоди сума, яку повинно сплати ПрАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» у рахунок погашення нарахованої пені, 3% річних та інфляційних втрат, становить: 39 525 846,69 грн. (тридцять дев`ять мільйонів п`ятсот двадцять п`ять тисяч вісімсот сорок шість грн. 69 коп.), яку ПрАТ «АЗОТ» зобов`язується сплатити на користь ПАТ «Черкасиобленерго» згідно затвердженого графіку на поточний господарський розрахунковий рахунок впродовж травня 2027 року по серпень 2027 року - 9881461,68 грн щомісяця. 
В позовній заяві позивач зазначив, що за період з 01.05.2023 до 14.05.2023 включно, тобто до моменту затвердження ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15 травня 2023 року у справі №925/819/17 мирової угоди, у відповідача виник обов`язок зі сплати 3% річних за невиконання основного зобов`язання. 
Отже, предметом позову у справі, що розглядається, є вимога позивача про стягнення трьох процентів річних заявлених у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання, що підтверджено постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17, яка набрала законної сили.
Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. п. 5, 8 Цивільного кодексу (далі –ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. 
Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Зі статей 526, 599, 611, 625 ЦК України вбачається, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє грошових зобов`язань боржника за цим договором, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум інфляційних втрат та трьох процентів річних, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, у разі прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, в тому числі і уже присудженого судом до виконання в натурі, у боржника виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18. 
У постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. 
З матеріалів справи судом встановлено, що в справі, яка розглядається, спір виник у зв`язку із невиконанням відповідачем належним чином грошового зобов`язання щодо оплати спожитої ним активної електричної енергії, що виникло із договору про постачання електричної енергії від 24.05.2005 № 524-213/24, після того як воно уже було присуджене до виконання в натурі постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17.
Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили (правовий висновок колегії суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду в ухвалі від 26.03.2019 року у справі № 910/13862/15).
Таким чином, встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17 та рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 у справі №17-14-01/1494(925/127/21), № 17-14-01/1494(925/1030/21) обставини не підлягають доказуванню при розгляді справи № 925/339/26, у якій беруть участь ті самі особи, що й у справах №925/819/17 та №17-14-01/1494(925/127/21), № 17-14-01/1494(925/1030/21).
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15 травня 2023 року у справі №925/819/17 задоволено заяву Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра про затвердження мирової угоди від 01.05.2023 на стадії виконання рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до Публічного акціонерного товариства "АЗОТ", третя особа на боці позивача Фонд державного майна України про стягнення 718 090 453,55грн та затверджено укладення сторонами мирової угоди. 
За прострочення сплати залишку присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17 основного боргу за активну електричну енергію, з урахуванням здійснених відповідачем платежів на його часткове погашення, позивач нарахував відповідачу на суму заборгованості в розмірі 582 024 716,78  грн і пред`явив до стягнення з нього 669727,07 грн, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, три проценти річних за 14 днів прострочення з 01.05.2023 – 14.05.2023, до моменту затвердження ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.05.2023 у справі №925/819/17 мирової угоди.
Згідно із статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
З преамбули статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 “Совтрансавто-Холдінг проти України”, а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 “Брумареску проти Румунії” вбачається, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
З огляду на зазначене суд, встановивши, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/819/17 з відповідача на користь позивача стягнуто грошову суму і таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, а отже, є грошовим зобов`язанням, приходить до висновку щодо наявності між сторонами грошового зобов`язання, яке відповідач належним чином не виконував, що є підставою для стягнення на користь позивача, 3 % річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання.
Здійснивши за допомогою інформаційно-правової системи "Ліга" перевірку наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку 3% річних за період визначений позивачем, суд визнає такий розрахунок обґрунтованим та арифметично вірним.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, з огляду на викладене, господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 669727,07 грн три проценти річних за період з 01.05.2023 – 14.05.2023 та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі. 
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 129 ГПК України позивачу підлягає відшкодуванню сплачена ним за подання позову сума судового збору за рахунок відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Азот" (вул. Героїв Холодного Яру, 72, м. Черкаси, Черкаська область, код ЄДРПОУ 00203826) на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (вул. Гоголя, 285, м. Черкаси, Черкаська область, 18002, код ЄДРПОУ 22800735) – 669 727,07 грн три проценти річних та 8036,73 грн витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. 
Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 28 травня 2026 року.

Суддя О.В. Чевгуз