Справа № 472/146/26

Провадження №2-о/472/22/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

13 травня 2026 року селище Веселинове 
Миколаївської області  

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
з участю секретаря
судового засідання - Чорної О.В., 
заявника - ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у с-щі Веселинове Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2026 року до суду, з урахуванням уточненої заяви в новій редакції від 02.03.2026 року, надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту перебування на утриманні.
В заяві зазначено, що відповідно до Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" заявник ОСОБА_1 має право на оформлення пенсії в зв`язку із втратою годувальника - її чоловіка ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гусарівка Ізюмського району Харківської області, будучи військовослужбовцем, під час виконання бойового завдання, оскільки вона перебувала на його утриманні з 14 липня 2017 року по день його смерті. 
Також зазначила, що рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2025 року було встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , як чоловіка та жінки (подружжя), без реєстрації шлюбу з 14 липня 2017 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
29.08.2025 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов пакет документів із заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Однак рішенням № 56/03-08/0 від 24.09.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відмовило у призначенні пенсії, мотивуючи тим, що заявник не перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим годувальником.
Таким чином, оскільки відповідно до ст. 30 Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні, заявник  ОСОБА_1  як член сім`ї загиблого військовослужбовця  ОСОБА_2 звернулась до суду з даною заявою та просить суд встановити факт того, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка з 14 липня 2017 року по день його смерті.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав, і зокрема, зазначила, що вона не може реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в зв`язку із втратою годувальника, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відмовило у призначенні пенсії, мотивуючи тим, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим годувальником. А тому, вона як член сім`ї загиблого військовослужбовця  ОСОБА_2 , що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, звернулась до суду з даною заявою та просить суд встановити факт того, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка з 14 липня 2017 року по день його смерті.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом отримання повістки до електронного кабінету підписистеми "Електронний суд" та засобами поштового зв`язку. 12 травня 2026 року представник заінтересованої особи ОСОБА_3 подала до суду письмові пояснення, в яких просила розглянути справу без участі представника заінтересованої особи за наявними матеріалами справи, а також послалась на норми законодавства, які слід врахувати при розгляді даної заяви.
Суд з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи, оскільки він був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а його участь при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою.
Заслухавши вступне слово заявника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, врахувавши показання свідка ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09.12.1992 року було укладено шлюб. В період зареєстрованого шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народились спільні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Заочним рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2017 року, що набрало законної сили 09 серпня 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Між тим, відразу після ухвалення рішення суду, а саме з серпня 2017 року, заявник ОСОБА_1 примирилася зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та вони продовжили проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у спільному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Стосунки між ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_2 були повністю притаманні стосункам подружжя, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, ростили спільних дітей. ОСОБА_1 здійснювала догляд за їх спільним сином ОСОБА_6 , який є особою з інвалідністю з дитинства, не працювала, займалась домашнім господарством та побутом. 
На початку березня 2022 року ОСОБА_2 було мобілізовано та під час проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_1 він загинув внаслідок мінно-вибухової травми. 
Вищевстановлені обставини підтведжуються рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2025 року у справі № 472/757/24, яке набрало законної сили 15.04.2025 року, яким було встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , як чоловіка та жінки (подружжя), без реєстрації шлюбу з 14 липня 2017 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
29.08.2025 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов пакет документів із заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Однак рішенням № 56/03-08/0 від 24.09.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відмовило у призначенні пенсії, мотивуючи тим, що заявник не перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим годувальником, що підтверджується копією вказаного рішення.
Відповідно до ст. 30 Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються:
а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;
б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;
в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.
г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;
д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.
При цьому, статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
В порядку частини четвертої вказаної статті сім`я створюється не тільки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а й на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є визнанням державою сімейних стосунків фізичних осіб і за своєю суттю є альтернативою зареєстрованого шлюбу.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12 березня 2025 року у справі № 336/1978/23.
Тобто, оскільки рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2025 року встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , як чоловіка та жінки (подружжя), без реєстрації шлюбу з 14 липня 2017 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , то це рішення суду підтверджує статус заявника ОСОБА_1 як члена сім`ї загиблого військовослужбовця -  ОСОБА_2 , а отже вона, в разі доведення факту перебування на його утриманні, матиме право на призначення їй пенсії в зв`язку із втратою годувальника, відповідно до Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Таким чином, з метою подальшої реалізації права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, заявник  ОСОБА_1  як член сім`ї загиблого військовослужбовця  ОСОБА_2 просить суд встановити факт того, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка з 14 липня 2017 року по день його смерті.
Відповідно до частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»); для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України) не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником (статті 456, 457, 461 ЦК).
Таким чином, встановлення певних фактів має на меті підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 2.11 «Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Згідно з п. 2.11 вказаного Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». 
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України № 2262-XII члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Відповідно до вимог ст. 37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Непрацездатними членами сім`ї вважаються: батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено членів сім`ї, які вважаються утриманцями. Так, члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується копією Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 21.10.2025 року. 
Також судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 в період спільного проживання однією сім`єю, тобто перебування в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 з 14 липня 2017 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 жодних доходів не отримувала, оскільки не працювала, так як здійснювала та нині здійснює догляд за їх спільним сином ОСОБА_6 , який є особою з інвалідністю з дитинства, займалась домашнім господарством та побутом. Вказане підтверджується: рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2025 року, довідкою форми ОК-5, сформованою засобами автоматизованих систем Пенсійного фонду України від 11.03.2026 року, копією трудової книжки НОМЕР_1 , копією Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 11 від 15.03.2023 року, копією Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 1 від 09.12.2022 року.
Зазначені документи підтверджують, що останній рік отримання доходу ОСОБА_1 - 2011 рік. Після цього заявник була офіційно оформлена по догляду за сином, який є особою з інвалідністю, а отже фактично перебувала на утриманні свого чоловіка - ОСОБА_2 . 
Також вказані обставини підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка суду, зокрема показала, що коли її батька - ОСОБА_2 мобілізували на військову службу, то вона проживала біля батьків, так як був карантин та було дистанційне навчання. До мобілізації її тато працював неофіційно, і кошти йому сплачувалися не на рахунок. Він працював трактористом, комбайнером. Її матір ОСОБА_1 не працювала та зараз не працює, оскільки була офіційно оформлена по догляду за сином, який є особою з інвалідністю. Тобто, свідок зазначила, що фактично її тато ОСОБА_2 здійснював фінансове забезпечення всієї сім`ї.
Факт отримання ОСОБА_2 доходу та його трудової діяльності підтверджується дослідженими судом доказами:
- Довідкою № 386 від 26.03.2018 року, відповідно до якої за ОСОБА_2 обліковувалась земельна ділянка загальною площею 6,96 га, у тому числі земельний пай площею 6,71 га, переданий в оренду ПП «Покровське», а також інші земельні ділянки для особистого користування;
- Витягом з Державного реєстру речових прав від 17.09.2019 року, згідно з яким між ОСОБА_2 та ПП «Покровське» укладено договір строкового платного користування земельною ділянкою строком на 10 років, з передбаченою орендною платою у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що свідчить про систематичне отримання ним доходу;
- Договорами оренди землі від 19.08.2019 року щодо земельних ділянок площею 1,6594 га та 5,0504 га;
- Договором купівлі-продажу транспортного засобу від 18.08.2021 року;
- записами в трудовій книжці, відповідно до яких трудова діяльність ОСОБА_2 розпочата 20.05.1988 року;
- записом в трудовій книжці про звільнення від 30.11.2021 року (ФОП ОСОБА_7 ) за згодою сторін;
- квитанціями та фіскальними чеками про перерахування коштів на оплату комунальних послуг;
- квитанціями про перерахування коштів від 13.05.2022 року в сумі 15 000 гривень та від 25.05.2022 року в сумі 3000 гривень.
Тобто вказані документи підтверджують, що ОСОБА_2 був економічно спроможною особою, перебував у системі трудових/соціальних відносин та отримував дохід, а отже утримував свою дружину - заявника  ОСОБА_1 .
Також судом встановлено, що на початку березня 2022 року ОСОБА_2 було мобілізовано та під час проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_1 він загинув внаслідок мінно-вибухової травми, яка пов`язана із захистом Батьківщини. Отже, з березня 2022 року ОСОБА_2 перебував на військовій службі, а отже отримував стабільне грошове забезпечення. Дані обставини також встановлені рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2025 року, яке набрало законної сили 15 квітня 2025 року.
Крім того, після смерті чоловіка ОСОБА_2 належне йому майно увійшло до складу спадщини та було оформлене на сина - ОСОБА_6 , що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину від 05.09.2023 року (земельна ділянка площею 1,6594 га, № НОМЕР_2 ) та відповідним витягом з Державного реєстру речових прав № 73816596 від 05.09.2023 року; свідоцтвом про право на спадщину від 05.09.2023 року (земельна ділянка площею 5,0504 га, № НОМЕР_3 ) та відповідним витягом з Державного реєстру речових прав № 7345263365 від 05.09.2023 року; свідоцтвом про право на спадщину від 05.09.2023 року щодо грошових коштів у розмірі 131 045 грн 70 коп., що перебували на банківських рахунках ОСОБА_2 , № 334. Тобто, вказаними документами підтверджується те, що за життя ОСОБА_2 мав у власності земельні ділянки та грошові кошти, які після його смерті були включені до складу спадщини, що свідчить про наявність у нього стабільного джерела доходу та належного майнового стану.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що згідно з наданими заявником документами та встановленими судом обставинами, у заявника ОСОБА_1 був відсутній дохід взагалі, що унеможливлювало її самостійне забезпечення себе. А тому, вочевидь допомога її чоловіка ОСОБА_2 була постійним і основним джерелом її засобів до існування. 
Тобто, судом встановлено, що дохід чоловіка ОСОБА_2 був основним та постійним засобом існування сім`ї, а відтак слугував заявнику ОСОБА_1 систематичним джерелом грошової допомоги зі сторони чоловіка, який за життя взяв на себе обов`язок по її утриманню.
На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів та, враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, що дає їй право відповідно до Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на призначення пенсії в зв`язку із втратою годувальника - її чоловіка ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гусарівка Ізюмського району Харківської області, будучи військовослужбовцем, під час виконання бойового завдання, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення її заяви, та вважає за можливе встановити факт того, що заявник ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 з 14 липня 2017 року по день його смерті, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265, 268, 319 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту перебування на утриманні, - задовольнити повністю.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , з 14 липня 2017 року по день смерті чоловіка, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гусарівка Ізюмського району Харківської області.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено 21 травня 2026 року.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області Л.О. Орленко