Справа № 638/4720/20
Провадження №1-кп/638/275/26

В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
29 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарях : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові об`єднані в одне провадження кримінальні провадження №12020220480000108 від 09.01.2020 та №12019220470006630 від 13.12.2019 з обвинувальними актами у відношенні: 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харків, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.01.2019 вироком Зарічного райсуду м. Суми за ст.ст. 407 ч. 4, 69 КК України до 3 місяців арешту з відбуванням на гауптвахті, звільненого з місця відбутті покарання 24.02.2019 по відбуттю строку призначеного покарання; 
- 09.07.2024 вироком Комінтернівського райсуду м. Одеси за ст.ст. 307 ч. 3, 309 ч. 2, 311 ч. 1, 313 ч. 3, 317 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Одеського апеляційного суду від 22.04.2026, вирок від 09.07.2024, в частині призначеного покарання, було скасовано, ОСОБА_7 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 3, 309 ч. 2, 311 ч. 1, 313 ч. 3, 317 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
- 21.04.2026 вироком Індустріального райсуду м. Харкова за ст. 186 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, 
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1, 191 ч. 1 КК України, -
за участю :
прокурорів : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , 
ОСОБА_14 ,
потерпілих : ОСОБА_15 , ОСОБА_16 
перекладача ОСОБА_17 
захисників ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , 
ОСОБА_21 , ОСОБА_22 
підсудного ОСОБА_23 

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 року у підсудного ОСОБА_7 , якого було прийнято ФОП « ОСОБА_24 » на випробувальний термін з метою подальшого працевлаштування на посаді бармена-касира більярдного клубу «Мастер», розташованого в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_24 », під час виконання своїх трудових обов`язків, виник злочинний умисел направлений на привласнення чужого майна у вигляді отриманих від клієнтів більярдного клубу грошових коштів, які йому були ввірені потерпілою ФОП « ОСОБА_24 » шляхом уповноваження на прийняття від клієнтів більярдного клубу грошових коштів з наступних зберіганням їх у сейфі та касовому апараті, розташованих у приміщенні більярдного клубу «Мастер», ключі від якого ОСОБА_7 були передані потерпілою. 12 грудня 2019 року, близько 17 години 45 хвилин, підсудний ОСОБА_7 , здійснюючи свої трудові повноваження та перебуваючи в приміщенні більярдного клубу «Мастер», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення належного потерпілій ФОП « ОСОБА_24 » - ввірених йому останньою грошових коштів, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обертання його на свою користь, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу до ввіреного майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, привласнив з каси та сейфу більярдного клубу належні потерпілій ФОП « ОСОБА_24 » грошові кошти у сумі 6867 гривен, після чого з місця вчинення злочину з привласненими коштами зник, заподіявши потерпілій ФОП « ОСОБА_24 » матеріальну шкоду у вказаній сумі. 
Крім того, підсудний ОСОБА_7 , 09 січня 2020 року, близько 04 години 10 хвилин, разом з особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якого судом виділені в окреме провадження у зв`язку з його розшуком (далі Особа 1), перебуваючи поблизу торгівельного кіоску «Аттика», розташованого напроти будинку №26 по вул. 23-го Серпня в Шевченківському (на той час Дзержинському) району м. Харкова, звернули увагу на раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_15 , який знаходився біля зазначеного торгівельного кіоску.
Після чого, у підсудного ОСОБА_7 та Особи 1 виник злочинний умисел, направлений на вчинення відкритого викрадення належного потерпілому ОСОБА_15 майна, з застосування щодо останнього, з метою подолання можливого опору, насильства, яке не є небезпечним для його життя і здоров`я та наступного, у такий спосіб, відкритого викрадення належного потерпілому майна, для реалізації якого підсудний ОСОБА_7 та Особа 1 узгодили свої протиправні дії.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення відкритого викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_15 , підсудний ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно та узгоджено, за попередньою змовою групою осіб з Особою 1, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обертання його на свою користь, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи сумісний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, наблизилися до потерпілого ОСОБА_15 і бажаючи подолати волю потерпілого до можливого опору, сумісно нанесли останньому множинні удари руками та ногами в область голови та тулуба, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_15 тілесні ушкодження, а саме: множинні садна обличчя, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_15 , відкрито викрали наявне у останнього майно, а саме: грошові кошти у розмірі 350 гривен та мобільний телефон ТМ «Lenovo A536» вартістю 625 гривен, а всього на загальну суму 975 гривен, та з місця вчинення злочину з викраденим зникли, заподіявши потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду у вказаній сумі. 
Крім того, підсудний ОСОБА_7 , 03 березня 2020 року, близько 00 годин 10 хвилин, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , звернув увагу на раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_16 , який знаходився біля зазначеного будинку.
Після чого, у підсудного ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння належним потерпілому ОСОБА_16 майна, з погрозою застосування щодо останнього, з метою подолання можливого опору, насильства небезпечного для його життя і здоров`я та наступного, у такий спосіб, заволодіння належного потерпілому майна. 
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_16 , підсудний ОСОБА_7 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обертання його на свою користь, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, наблизився до потерпілого ОСОБА_16 та вчинив на нього розбійний напад, при цьому, бажаючи подолати волю потерпілого до можливого опору, продемонстрував потерпілому наявний нього предмет зовні схожий на пістолет, який приставив до скроні потерпілого та висунув вимогу передати наявне у нього майно. 
Потерпілий ОСОБА_16 , сприймаючи дії підсудного ОСОБА_7 , як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, був вимушений передати підсудному ОСОБА_7 наявне у нього майно, а саме: мобільний телефон ТМ «Apple IPhone», модель «8+, 256 ГБ» вартістю 11400 гривен та грошові кошти у сумі 1500 гривен, а всього на загальну суму 12900 гривен, якими заволодів та з місця вчинення злочину з викраденим зник, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду у вказаній сумі.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1, 191 ч. 1 КК України визнав повністю та пояснив, що при обставинах зазначених в обвинувальних актах ним було вчинено інкриміновані йому злочини. Так в грудні 2019 року його було прийнято ФОП « ОСОБА_24 » на випробувальний термін з метою подальшого працевлаштування на посаді бармена-касира більярдного клубу «Мастер», розташованого по пр-ту Тракторобудівників у м. Харкові, де йому було доручено отримувати гроші від клієнтів та зберігати у касі та сейфі, він якого йому потерпіла надала ключі. 12.12.2019 у денний час доби він перебуваючи за місцем праці вирішив привласнити отримані він клієнтів клубу гроші, які забрав з каси та сейфа у загальній сумі 6867 гривен та з місця вчинення злочину зник. В подальшому гроші використав для власних потреб. Вранці 09.01.2020 він разом з особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якого судом виділені в окреме провадження у зв`язку з його розшуком (далі Особі 1), перебуваючи поблизу торгівельного кіоску по вул. 23-го Серпня у м. Харкові, звернули увагу на раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_15 , майно якого вони вирішили відкрито викрасти. Після чого він сумісно з Особою 1 нанесли руками та ногами множинні удари потерпілому в область голови та тулубу та відкрито викрали у потерпілого мобільний телефон та гроші у сумі 350 гривен, які витратили на власні потреби, телефон він передав родичу Особи 1. Вночі 03.03.2020 він перебуваючи по АДРЕСА_4 , звернув увагу на раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_16 , на якого він вирішив вчинити розбійний напад з метою заволодіння майном потерпілого. Він підійшов до потерпілого та демонструючи наявний у нього стартовий пістолет, звів затворну раму, приставив до скроні потерпілого, висунув вимогу передати йому мобільний телефон та гроші, що потерпілий злякавшись і зробив. Після вчинення злочину під час переслідування співробітниками поліції він викинув гроші та телефон потерпілого, а після його затримання у нього вилучили пістолет, набої та документ на пістолет. В ході досудового розслідування ним були надані детальні показання щодо вчинених кримінальних правопорушень, обставини яких на теперішній час детально не пам`ятає у зв`язку з сплином часу. Щиро кається у вчинених кримінальних правопорушеннях, які вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. 
Оскільки підсудний ОСОБА_7 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним в повному обсязі дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються, визнавши необхідним у судовому засіданні допитати потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 за епізодами інкримінованих підсудному ОСОБА_23 кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1 КК України, та дослідити дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_7 . 
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 показав, що раніше підсудний ОСОБА_7 та Особа 1 йому знайомі не були. 09.01.2020 близько 3-4 години ранку він рухався по вул. 23-го Серпня у м. Харкові, де його наздогнали підсудний ОСОБА_7 разом з Особою 1, останній збив його з ніг, а потім разом з ОСОБА_23 вони почали наносити йому ногами та руками множинні удари по голові та тулубу, чим заподіяли тілесні ушкодження. Під час побиття зазначені особи забрали у нього з кишень джинсів належний йому мобільний телефон ТМ «Lenovo A536» та гроші у сумі 350 гривен та з місця вчинення злочину з викраденим зникли. Під час вчинення злочину дії ОСОБА_7 та Особи 1 були узгоджені, ними керував ОСОБА_7 , а тому він їх сприймав як групу осіб, побоюючись за своє здоров`я. Під час проведення досудового розслідування він впевнено впізнав ОСОБА_7 та Особу 1, як осіб які відкрито викрали належне йому майно. Згодом викрадене майно йому було повернуто, а тому будь-яких претензій матеріального та морального характеру він до ОСОБА_7 та Особи 1 не має, цивільний позов не заявляє, просить суд визначити останнім міру кримінального покарання не пов`язаного з позбавленням волі. 
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 показав, що раніше підсудний ОСОБА_7 йому знайомий не був. 03.03.2020 близько 00:00 годин ночі він перебував на вул. Циліноградській (на теперішній час вул. Мирослава Мисли) у м. Харкові, де до нього підійшов підсудний ОСОБА_7 який в тримаючи у руці пістолет та пересмикнувши затворну раму, направив пістолет впритул до його тіла, почав вимагати передати йому все наявне у нього майно, а саме гроші та мобільний телефон. Реально побоюючись за своє життя та здоров`я, так як ОСОБА_7 погрожував йому застосуванням пістолетом, він передав ОСОБА_7 наявний у нього мобільний телефон ТМ «Apple IPhone» та гаманець з грішми, з якого ОСОБА_7 забрав гроші у сумі 1500 гривен, та повернув йому гаманець. Отримавши майно ОСОБА_7 з місця вчинення злочину з викраденим зник. Під час проведення досудового розслідування він впевнено впізнав ОСОБА_7 , як особу яка вчинила на нього розбійний напад та заволоділа його майном. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру він до ОСОБА_7 не має, цивільний позов не заявляє, просить суд визначити останньому міру кримінального покарання на розсуд суду. 
Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_7 за ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1, 191 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб; напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу; привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.
При визначенні підсудному ОСОБА_7 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність, характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень-злочинів, данні про особу підсудного, який раніше був судимим, як до так і після вчинення інкримінованих йому злочинів, на час вчинення інкримінованих злочинів не працював, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, за висновком складеної представником уповноваженого органу з питань пробації досудової доповіді виправлення підсудного можливо без позбавлення або обмеження волі на певний строк, зокрема шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням відповідних обов`язків, так як він не становить високої небезпеки для суспільства. (т. 1, а.с.а.с. 188-191, 207-208, 224; т. 4, а.с.а.с. 172, 173-175, 176, 177, 178, 183-186, 187-189, 190, 191, 192, 193).
У відповідності до приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_7 судом визнається щире каяття, а за епізодом відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_15 - добровільне відшкодування завданого збитку.
Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій підсудного ОСОБА_7 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настало, так як потерпілі ФОП « ОСОБА_24 », ОСОБА_15 та ОСОБА_16 будь-яких претензій матеріального та морального характеру до підсудного не мають. Окрім того, підсудним ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_15 був в повному обсязі добровільно відшкодований завданий збиток. (т. 1, а.с.а.с. 176, 215; т. 2, а.с.а.с. 27, 41, 42, 105).
Обставин, які, відповідно до приписів ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_7 судом не встановлено.
Вказані обставини скоєння ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, у тому числі і тяжких злочину, а також дані, які характеризують його особу, наявність судимостей за вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі і тяжких злочинів, небажання працевлаштуватися та в такий, завідомо злочинний спосіб забезпечувати свої матеріальні потреби, свідчать про аморальну та антисоціальну поведінку підсудного ОСОБА_7 , зухвале ігнорування ним правопорядку, нехтування загально прийнятних норм поведінки в суспільстві, не бажання стати на шлях виправлення та перевиховання, після засудження за вчинення попереднього злочину, та наявність стійкого бажання у подальшому вчиняти кримінальні правопорушення, а тому на переконання суду, його протиправні дії становлять підвищену суспільну небезпеку, що свідчить про наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, продовження злочинної поведінки та не досягнення визначеної приписами КК України мети кримінального покарання, що унеможливлює застосування щодо нього приписів ст.ст. 75, 76 КК України, а також відсутність підстав для застосування приписів ст. 69 КК України. 
А тому, суд при визначенні виду та розміру кримінального покарання, не приймає до уваги вищезазначений висновок складеної представником уповноваженого органу з питань пробації досудової доповіді, в часті можливості застосування звільнення ОСОБА_23 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до приписів ст.ст. 75, 76 КК України. 
Враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані про особу підсудного ОСОБА_7 , обставин за яких були вчинені вказані кримінальні правопорушення, у тому числі і тяжкі злочини, наявність обставини, яка пом`якшує покарання підсудного-щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання підсудного, відсутність у потерпілих ФОП « ОСОБА_24 », ОСОБА_15 та ОСОБА_16 матеріальних претензій до підсудного, вартість майна, яке викрав, привласнив, заволодів підсудний та його значимість для потерпілих, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_7 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання у межах санкцій ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1, 191 ч. 1 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк, так як підсудний ОСОБА_7 потребує застосування найбільш суворого заходу державного примусу.
Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
При призначенні покарання, у відповідності до санкції ст. 191 ч. 1 КК України, передбачено можливість альтернативного застосування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на відповідний строк. 
Оскільки вказане покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на відповідний строк, санкцією ч. 1 ст. 191 КК України встановлене як додаткове факультативне покарання, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно підсудного ОСОБА_7 , враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до приписів ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, розмір суми грошей, які були привласнені підсудним та їх значимість для потерпілого ФОП « ОСОБА_24 », який будь-яких претензій матеріального та морального характеру до підсудного не має, дані про особу ОСОБА_7 , його матеріальний стан та відношення до вчиненого кримінального правопорушення. 
Підсудний ОСОБА_7 вироком Комінтернівського райсуду м. Одеси від 09.07.2024, який було скасовано в частині призначеного покарання вироком Одеського апеляційного суду від 22.04.2026, був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 3, 309 ч. 2, 311 ч. 1, 313 ч. 3, 317 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна з рахуванням строку відбуття покарання з 19 березня 2024 року. (т. 3, а.с.а.с. 137-140; т. 4, а.с.а.с. 183-186).
Окрім того, підсудний ОСОБА_7 вироком Індустріального райсуду м. Харкова від 21.04.2026, був засуджений за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. (т. 4, а.с.а.с. 187-189) 
Приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_7 до постановлення вироків по вищезазначеним кримінальним провадженням, вчинив інкриміновані йому злочини, суд вважає за необхідне остаточне покарання підсудному ОСОБА_7 призначити, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань призначених за цим вироком та вироком Індустріального райсуду м. Харкова від 21.04.2026, більш суворим покаранням призначеним за вироком Комінтернівського райсуду м. Одеси від 09.07.2024, який було скасовано в частині призначеного покарання вироком Одеського апеляційного суду від 22.04.2026, з приєднанням до основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, додаткового покарання у виді конфіскації всього належного підсудному майна, відповідно до приписів ч. 3 ст. 70 КК України. 
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_7 на підставці ухвали слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 04.03.2020 тримався під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 03 березня 2020 року, тобто з дати затримання уповноваженим слідчим СВ, у порядку передбаченому приписами ст. 208 КПК України, та утримувався в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», звідки 07 жовтня 2021 року його було звільнено у зв`язку з внесенням заставодавцем ОСОБА_25 визначеної ухвалою суду суми застави. (т. 1, а.с.а.с. 42-44, 48-50, 74-77, 168-170, 199-201, 237-239; т. 2, а.с.а.с. 20-22, 24, 68-70, 99-101, 121-123, 142-144, 170, 171, 172, 173; т. 4, а.с.а.с. 18, 19, 24, 25, 164-165, 166-168). 
Таким чином, підсудний ОСОБА_7 в межах зазначеного кримінального провадження перебував під вартою з 03.03.2020 по 07.10.2021 і утримувався в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». 
При таких обставинах суд вважає за необхідне, відповідно до приписі ч. 5 ст. ст. 72 КК України, зарахувати підсудному ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в період з 03.03.2020 по 07.10.2021 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_7 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає змінити, з застави на тримання під вартою з утриманням у ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 слід рахувати з 29 травня 2026 року.
Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що за вироком Комінтернівського райсуду м. Одеси від 09.07.2024, який було скасовано в частині призначеного покарання вироком Одеського апеляційного суду від 22.04.2026, строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 визначено рахувати з 19 березня 2024 року. 
На теперішній час підсудний ОСОБА_7 утримується в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» Одеської області з метою подальшого направлення до відповідної виправної установи для відбування призначеного покарання за вироком Комінтернівського райсуду м. Одеси від 09.07.2024, який було скасовано в частині призначеного покарання вироком Одеського апеляційного суду від 22.04.2026. (т. 3, а.с. 168, 173, 178, 181; т. 4, а.с.а.с. 183-186).
Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що за вироком Індустріального райсуду м. Харкова від 21.04.2026, засудженому ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 18.10.2022 по 07.11.2022 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. (т. 4, а.с.а.с. 187-189).
Суд вважає за необхідне, у відповідності до приписів ст.ст. 70, 72 КК України підсудному ОСОБА_7 повністю зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного для відбуття за сукупністю злочинів, покарання відбуте за попереднім вироком Комінтернівського райсуду м. Одеси від 09.07.2024, який було скасовано в частині призначеного покарання вироком Одеського апеляційного суду від 22.04.2026, а саме з 19 березня 2024 року по 28 травня 2026 року включно, а також за вироком Індустріального райсуду м. Харкова від 21.04.2026, а саме з 18.10.2022 по 07.11.2022 включно.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 04.03.2020 у відношенні підсудного ОСОБА_7 , на час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 гривен, з рахуванням строку тримання під вартою з 03.03.2020. (т. 1, а.с.а.с. 42-44, 48-50, 74-77, 168-170, 199-201, 237-239; т. 2, а.с.а.с. 20-22, 24, 68-70, 99-101, 121-123, 142-144, 170, 171, 172, 173; т. 4, а.с.а.с. 18, 19, 21, 24, 25, 164-165, 166-168). 
У судовому засіданні встановлено, що визначена ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 04.03.2020 сума застави у розмірі 168160 гривен, 07.10.2021 була внесена заставодавцем ОСОБА_26 в інтересах підсудного ОСОБА_7 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, у зв`язку з чим ОСОБА_7 07.10.2021 було звільнено з під-варти під заставу. (т. 1, а.с.а.с. 42-44; т.2, а.с.а.с. 170, 171, 172, 173; т. 4, а.с.а.с. 18, 19, 21, 24, 25, 164-165, 166-168). 
При таких обставинах, відповідно до приписів ч. 11 ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне, після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_25 внесену нею 07.10.2021 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області, встановлену ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 04.03.2020 суму застави у розмірі 168160 гривен. 
Потерпілими ФОП « ОСОБА_24 », ОСОБА_15 та ОСОБА_16 цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлені, так як останні будь-яких претензій матеріального та морального характеру до підсудного не мають, а потерпілому ОСОБА_15 підсудним ОСОБА_7 був в повному обсязі добровільно відшкодований завданий збиток.
При проведенні судово–товарознавчих експертиз, експертами державної спеціалізованої установи - Харківський НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, були витрачені кошти в загальній сумі 2941 гривни 92 копійки, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат. (т. 4, а.с.а.с. 169, 179).
Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_7 на користь держави.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 27.01.2020 було накладено арешт на вилучене 18.01.2020 під час огляду місця події належний потерпілому ОСОБА_15 мобільний телефон ТМ «Lenovo A536», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . (т. 4, а.с.а.с. 158, 159).
Приймаючи до уваги, що ухвалою Шевченківського райсуду м. Харкова від 29.05.2026 матеріали кримінального провадження у відношенні Особи 1, якої висунуто обвинувачення щодо вчинення у відношенні потерпілого ОСОБА_15 злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, виділено в окреме провадження у зв`язку з його розшуком, суд вважає про відсутність підстав для скасування арешту накладеного вищезазначеною ухвалою слідчого судді. 
Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 10.03.2020 було накладено арешт на вилучене 03.03.2020 під час огляду місця події належне підсудному ОСОБА_7 майно: 2 монети, відповідно номіналом 50 копійок та 1 гривня; предмет, схожий на гільзу з маркуванням «9 мм OZK». (т. 4, а.с. 171).
Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, так як належить та підсудному ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна. 
Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 10.03.2020 було накладено арешт на вилучене 03.03.2020 під час огляду місця події належне підсудному ОСОБА_7 майно: пістолет стартовий моделі «RETAY S22, 9 мм» з серійним номером НОМЕР_3 з зарядним магазином, чотири предмети схожі на патрони з маркуванням «9 мм» OZK» та відповідні документи на пістолет, які використовувалися підсудним ОСОБА_7 , як знаряддя вчинення злочину. (т. 4, а.с.170).
Суд вважає, що зазначене майно - пістолет стартовий моделі «RETAY S22, 9 мм» з серійним номером НОМЕР_3 з зарядним магазином, чотири предмети схожі на патрони з маркуванням «9 мм» OZK» та відповідні документи на пістолет, відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, а тому підлягає спеціальної конфіскації на користь держави.
Речові докази : фіскальні чеки більярдного клубу «Мастер» у кількості 41 одиниць, DVD-R диск, який містить записи з камер відеоспостереження приміщень більярдного клубу «Мастер», - підлягають подальшому зберіганню в матеріалах кримінального провадження; належний потерпілому ОСОБА_15 мобільний телефон ТМ «Lenovo A536», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , - підлягає залишенню ОСОБА_15 за належністю та подальшого збереження; майно, яке перебуває на зберіганні в кімнаті речових доказів СВ ХРУП №3 ГУНП в Х/О, а саме: 2 монети, відповідно номіналом 50 копійок та 1 гривня, - підлягають поверненню підсудному ОСОБА_7 за належністю; предмет, схожий на гільзу з маркуванням «9 мм OZK», - підлягає знищенню; пістолет стартовий моделі «RETAY S22, 9 мм» з серійним номером НОМЕР_3 з зарядним магазином, чотири предмети схожі на патрони з маркуванням «9 мм» OZK» та відповідні документи на пістолет,- підлягає спеціальної конфіскації на користь держави. (т. 4, а.с.а.с. 160, 162, 163, 194, 195).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, - 

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1, 191 ч. 1 КК України та призначити йому покарання на підставі цього закону :
- за ст. 186 ч. 2 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ст. 187 ч. 1 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- за ст. 191 ч. 1 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_7 визначити до відбуття покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. 
У відповідності до ст. 70 ч.ч. 3, 4 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих основних покарань призначених за цим вироком та вироком Індустріального райсуду м. Харкова від 21.04.2026, більш суворим основним покаранням призначеним за вироком Комінтернівського райсуду м. Одеси від 09.07.2024, який було скасовано в частині призначеного покарання вироком Одеського апеляційного суду від 22.04.2026 та приєднанням призначеного додаткового покарання за цим вироком, остаточно ОСОБА_7 визначити до відбуття покарання у виді 10 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, з відбуттям покарання в кримінально - виконавчій установі закритого типу.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 29 травня 2026 року.
На підставі приписів ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_7 , в строк остаточно призначеного покарання, повністю зарахувати строк його попереднього ув`язнення в період з 03.03.2020 по 07.10.2021 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
На підставі приписів ст.ст. 70 ч. 4, 72 ч. 5 КК України засудженому ОСОБА_7 , в строк остаточно призначеного покарання, повністю зарахувати покарання відбуте за попереднім вироком Комінтернівського райсуду м. Одеси від 09.07.2024, який було скасовано в частині призначеного покарання вироком Одеського апеляційного суду від 22.04.2026, а саме з 19 березня 2024 року по 28 травня 2026 року включно, а також за вироком Індустріального райсуду м. Харкова від 21.04.2026, а саме з 18.10.2022 по 07.11.2022 включно.
Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_7 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, змінити з застави на тримання під вартою з утриманням у ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2941 гривни 92 копійки.
На підставі приписів ч. 11 ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили та приведення його до виконання, повернути заставодавцю ОСОБА_25 внесену нею в інтересах засудженого ОСОБА_7 07.10.2021 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області, встановлену ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 04.03.2020 суму застави у розмірі 168160 гривен. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 10.03.2020 на належне засудженому ОСОБА_7 майно: 2 монети, відповідно номіналом 50 копійок та 1 гривня. 
Речові докази : фіскальні чеки більярдного клубу «Мастер» у кількості 41 одиниць, DVD-R диск, який містить записи з камер відеоспостереження приміщень більярдного клубу «Мастер», - зберігати в матеріалах кримінального провадження; належний потерпілому ОСОБА_15 мобільний телефон ТМ «Lenovo A536», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , - залишити ОСОБА_15 за належністю та подальшого збереження; майно, яке перебуває на зберіганні в кімнаті речових доказів СВ ХРУП №3 ГУНП в Х/О, а саме: 2 монети, відповідно номіналом 50 копійок та 1 гривня, - повернути засудженому ОСОБА_7 за належністю; предмет, схожий на гільзу з маркуванням «9 мм OZK», - знищити; пістолет стартовий моделі «RETAY S22, 9 мм» з серійним номером НОМЕР_3 з зарядним магазином, чотири предмети схожі на патрони з маркуванням «9 мм» OZK» та відповідні документи на пістолет,- конфіскувати на користь держави.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Шевченківський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_7 той же строк, з моменту вручення йому копій вироку.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Шевченківському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1