Дата документу 16.06.2026 Справа № 336/836/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 336/836/25
Провадження №22-ц/807/704/26
Головуючий в 1-й інстанції – Вайнраух Л.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Кочеткової І.В., Полякова О.З.,	
секретар	Волчанова І.М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 19 грудня 2025 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року представник позивача Городніщева Є.О. через систему «Електронний суд» звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, за змістом якої просила стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором №4313995 від 20.01.2024 у загальній сумі 109 197,73 гривень, яка складається з: суми заборгованості за основним боргом – 12 999,98 гривень, за процентами, нарахованими первісним кредитором, - 73 122,75 гривень, процентами, нарахованими позивачем за 71 календарний день, - 23 075,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.01.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4313995 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сторона позивача стверджує, що за взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: п. 1.2. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 8 000 гривень. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 350 днів: з 20.01.2024 по 04.01.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Так, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало кредит в сумі 8 000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера – ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА". При цьому, як видно з позовної заяви, сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору). Враховуючи зазначені вище умови Договору, 04.02.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено Додатковий договір до Договору № 4313995 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.01.2024. Сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2. Додаткового договору). Сума кредиту, яка надана згідно з Додатковим договором складає: 5 000 гривень. Відповідно до зазначених вище умов Додаткового договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачкою, як вказано у позовній заяві, виконало та надало кредит в обумовленій сумі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення". За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4313995 від 20.01.2024 року у період з 20.01.2024 по 25.10.2024 включно Первісним кредитором нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 85 016,20 гривень. У зазначений період Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0.02 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 11 893,45 гривень. Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед Первісним кредитором, 25.10.2024, як видно з позовної заяви, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача. Отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором №4313995 від 20.01.2024, при цьому, загальна сума заборгованості склала 92 622,73 гривень, з якої заборгованість з тіла кредиту – 12 999,98 гривень, заборгованості за процентами – 73 122,75 гривень, штрафні санкції 6 500,00 гривень. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, строк дії Договору №4313995 від 20.01.2024 не закінчився. Тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 26.10.2024 по 04.01.2025 (71 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 23 075 гривень. Штрафні санкції до стягнення не заявлені.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2025 року, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
Судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви, а також витрати на професійну правничу допомогу залишено за позивачем.

Не погоджуючись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що матеріалами справи підтверджено факт укладання договору, факт зарахування кредитних коштів на картку відповідачки, надано розрахунок заборгованості проведений у відповідності до умов договору узгодженого сторонами. Документи, що підтверджують відступлення права вимоги надані у повному обсязі, тому доводи суду першої інстанції з приводу відмови у задоволенні вимог позову є безпідставними.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «Сredit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету (п.1.1).

Згідно з п.1.2 на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 8 000,00 гривень. Відповідно до п.1.2.1 за взаємною згодою Сторін сума кредиту може бути збільшена, про що Сторонами укладається Додатковий договір.

При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору).

Відповідно до п.1.3 строк кредитування 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п.1.4 договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах:

1.4.1. Стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки дорівнює 2.5% та розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (70 000,00/8 000,00)/350x100%, де ДПС – денна процентна ставка; ЗВСК – загальні витрати за кредитом; ЗРК – загальний розмір кредиту; t – строк кредитування у днях (п.1.3).

1.4.2. Знижена процентна ставка становить 0,88% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: Якщо Клієнт до 13.02.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Денна процентна ставка за цим Договором у разі використання Клієнтом права на Знижену процентну ставку дорівнює 2.384% та розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК1/ЗРК)/t ? 100%= (66 750,00/8 000,00)/350x100%, де: ДПС – денна процентна ставка; ЗВСК1 – загальні витрати за кредитом при умові застосування зниженої процентної ставки; ЗРК – загальний розмір кредиту; t – строк кредитування у днях.

Відповідно до п.1.5.1, 1.5.2. договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 133 839,05% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 36 255,96% річних.

Згідно з п.1.8 договору, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Разом з цим, у п.2.1-2.2, 2.4, 3.1, 4.5 договору чітко вказано, що Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_3 . Дати надання кредиту: 20.01.2024 або 21.01.2024. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. Договору. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод “факт/факт”. Повернення кредитної заборгованості Клієнтом, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому Договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в Договорі та/або на Вебсайті банківські рахунки Товариства в національній грошовій одиниці України – гривні.

Право кредитодавця укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори обумовлено сторонами у п.5.1.3 договору.

Згідно з п.5.1.4. клієнт зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.

Відповідно до п.9.3 договору договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами з урахуванням особливості його підписання відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та нормативних актів Національного банку України. Договір укладений строком на 365 днів, але у будь-якому випадку Договір припиняється не раніше дати повного повернення/сплати Клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання, або в дату дострокового повного повернення/сплати Клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом.

Окрім вказаного вище договору, відповідачем за допомогою електронного підпису підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту, який містить умови аналогічні Договору.

Згідно з паспортом споживчого кредиту зазначена в ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 21.01.2024 та 05.02.2024 (щодо додаткового договору).

Згідно з матеріалами справи між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 також укладено додатковий договір до договору №4313995 від 04.02.2024, предметом якого є надання Товариством Клієнту грошових коштів в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, при цьому, Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим Додатковим договором складає: 5000,00 гривень. Згідно з п.1.5 договору строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними, відповідно до п.1.3 Договору.

На підтвердження перерахування коштів позивач надає повідомлення від ТОВ «Пейтек Україна» від 01.11.2024, відповідно до якого на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна» перераховано 20.01.2024 о 14-25 годині 8 000,00 гривень, призначення платежу – зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 . Довідка засвідчена підписом директора Н.Докучаєвої та печаткою вказаної юридичної особи. Договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022 долучений стороною позивача та досліджений судом.

Крім того, згідно з повідомлення від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 01.11.2024, на платіжну картку клієнта перераховано 04.02.2024 о 12-12 годині 5 000,00 гривень, призначення платежу – зарахування 5 000 грн на картку НОМЕР_1 . Довідка засвідчена підписом генерального директора Є.Веліканова та печаткою вказаної юридичної особи. Договір про переказ коштів №ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 також долучений стороною позивача та досліджений судом.

Станом на 25.10.2024 як видно з розрахунку, заборгованість за договором №4313995 від 20.01.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту становить 92 622,73 гривень, з урахування сплачених сум – 0,02 гривень тіла кредиту та 11 893,45 гривень – процентів за користування кредитом. Так заборгованість складається з тіла кредиту: 12 999,98 гривень, а також 73 122,75 гривень (процентів за користування), 6 500,00 гривень (штрафів).

Згідно розрахунком за вказаним договором за період з 26.10.2024 по 04.01.2025 проценти нараховуються виходячи з суми боргу – 12 999,98 гривень, процентна ставка 2,5%. За вказаний період позивачем нараховані відсотки у сумі 23 075,00 гривень.

Листом АТ «Універсал Банк» від 28.02.2025 за підписом операційного директора Т.Примаченко (на виконання ухвали суду про витребування доказів від 12.02.2025) №БТ/2109 підтверджуються дані про проведення операції по переказу коштів на картковий рахунок № НОМЕР_4 , зазначена картка емітована на ім?я ОСОБА_1 .

Так, згідно з вказаним листом, 20.01.2024 на зазначений рахунок надходили грошові кошти у сумі 8 000,00 гривень. Кошти зараховувались не по реквізитам, а через платіжну систему, тому у банку відсутня інформація щодо призначення платежу, рахунків відправника, відповідно, підтвердити чи спростувати факт того, що платежі надходили від ТОВ «Лінеура Україна» банк не може. Тотожні дані наведені у відповіді стосовно суми 5 000,00 гривень, зарахованої на вказаний картковий рахунок 04.02.2024.

Відповідно до положень наведених вище договорів кредитні кошти перераховуються позичальнику саме ТОВ «Лінеура Україна», проте, дана обставина наданими стороною позивача доказами не підтверджена, як і перерахування коштів від ТОВ «Лінеура Україна» на рахунки платіжних систем саме для подальшого їх надіслання відповідачці та саме на виконання умов договорів із ОСОБА_1 . Натомість платіжні документи вочевидь мають бути у володінні певної юридичної особи, позаяк такі платежі здійснюються саме з її розрахункового рахунку, відкритого в банківській установі.

25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25/10/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором №4313995.

Наявним витягом з реєстру боржників підтверджено включення відповідача, як позичальника за кредитним договором, до додатку №1 договору факторингу. На виконання п. 2.1 договору факторингу для підтвердження переходу від клієнта до фактора прав вимоги стороною позивача долучено акт прийому-передачі реєстру боржників (кількістю 6 091 особа) від 25.10.2024. Судом досліджено також платіжну інструкцію №3475 від 01.11.2024 із призначення платежу: «сплата за договір факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024, без ПДВ».

Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, посилаючись на укладення між первинним кредитором ТОВ «Лінеура України» і відповідачем договору про надання споживчого кредиту №4313995 від 20.01.2024 та додаткового договору від 04.02.2025, не надає належних та допустимих доказів перерахування кредитних коштів позичальнику у сумах 8 000,00 гривень та 5 000,00 гривень відповідно. Крім того, сторонами кредитного договору погоджено, що збільшення суми кредиту можливе лише до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором (п.1.3 цього Договору). Дана обставина також не підтверджена належними виписками та / або платіжними документами. Належної виписки, як первинного документа, яка сформована первісним кредитором, або позивачем, матеріали справи не містять, що не дозволяє встановити, чи виконував позичальник свої зобов`язання за кредитним договором (частково або в повному обсязі).

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 та частиною першою статті 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

20.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №4313995 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в сумі 8000,00 грн, а 04.02.2024 – додатковий договір до договору №4313995 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.01.2024 про збільшення суми кредиту на 5 000,00 гривень.

Відповідно до договору від 20.01.2024 Товариство на умовах, встановлених договором, надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2).

Укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «Сredit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету (п.1.1).

Згідно з п.1.2 на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 8 000,00 гривень. Відповідно до п.1.2.1 за взаємною згодою Сторін сума кредиту може бути збільшена, про що Сторонами укладається Додатковий договір.

При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору).

Відповідно до п.1.3 строк кредитування 350 днів. Відповідно до п.1.4 договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: 1.4.1. Стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки дорівнює 2.5% та розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (70 000,00/8 000,00)/350x100%, де ДПС – денна процентна ставка; ЗВСК – загальні витрати за кредитом; ЗРК – загальний розмір кредиту; t – строк кредитування у днях (п.1.3). 1.4.2. Знижена процентна ставка становить 0,88% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: Якщо Клієнт до 13.02.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Денна процентна ставка за цим Договором у разі використання Клієнтом права на Знижену процентну ставку дорівнює 2.384% та розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК1/ЗРК)/t ? 100%= (66 750,00/8 000,00)/350x100%, де: ДПС – денна процентна ставка; ЗВСК1 – загальні витрати за кредитом при умові застосування зниженої процентної ставки; ЗРК – загальний розмір кредиту; t – строк кредитування у днях.

Відповідно до п.1.5.1, 1.5.2. договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 133 839,05% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 36 255,96% річних.

Згідно з п.1.8 договору, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Згідно з матеріалами справи між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 також укладено додатковий договір до договору №4313995 від 04.02.2024, предметом якого є надання Товариством Клієнту грошових коштів в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, при цьому, Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим Додатковим договором складає: 5000,00 гривень. Згідно з п.1.5 договору строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними, відповідно до п.1.3 Договору.

Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом 20.01.2024р. о 14:23:27 шляхом зазначення одноразового ідентифікатора 72285 відповідно до ч. 6, ч. 8 ст. 11, ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Додаткова угода від 04.02.2024 року до Договору № 4313995 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.01.2024 року підписано відповідачем електронним підписом 04.02.2024р. о 12:11:51 шляхом зазначення одноразового ідентифікатора 24362 відповідно до ч. 6, ч. 8 ст. 11, ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіну особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій кредитний договір не був би укладений між сторонами, колегія суддів приходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача та відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Перерахування коштів підтверджується повідомленням від ТОВ «Пейтек Україна» від 01.11.2024, відповідно до якого на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна» перераховано 20.01.2024 о 14-25 годині 8 000,00 гривень, призначення платежу – зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 . Довідка засвідчена підписом директора Н.Докучаєвої та печаткою вказаної юридичної особи. Договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022 долучений стороною позивача та досліджений судом.

Крім того, згідно з повідомлення від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 01.11.2024, на платіжну картку клієнта перераховано 04.02.2024 о 12-12 годині 5 000,00 гривень, призначення платежу – зарахування 5 000 грн на картку НОМЕР_1 . Довідка засвідчена підписом генерального директора Є.Веліканова та печаткою вказаної юридичної особи. Договір про переказ коштів №ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 також долучений стороною позивача та досліджений судом.

Листом АТ «Універсал Банк» від 28.02.2025 за підписом операційного директора ОСОБА_2 (на виконання ухвали суду про витребування доказів від 12.02.2025) №БТ/2109 підтверджуються дані про проведення операції по переказу коштів на картковий рахунок № НОМЕР_4 , зазначена картка емітована на ім?я ОСОБА_1 .

Доказів того, що банківська картка з відповідним номером ОСОБА_1 не належить, матеріали справи не містять та відповідачем не спростовано.

ТОВ «Лінеура Україна» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Позивач не є банківською установою в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність". Товариство не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера, зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом.

Саме по собі ненадання позивачем до позовної заяви первинних документів, які підтверджують перерахування суми кредиту на вказані у кредитному договорі реквізити, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості, оскільки кредитний договір є укладеним з моменту його підписання обома сторонами, а надання кредитних коштів є виконанням кредитного договору з боку кредитора.

Колегія суддів вважає, що матеріалами справи в повній мірі підтверджено, а відповідачем не спростовано, що свої зобов`язання з надання кредитних коштів ТОВ «Лінеура Україна» виконало. При цьому відповідач суму позики у встановлений договором строк не повернув.

Станом на 25.10.2024 як видно з розрахунку, заборгованість за договором №4313995 від 20.01.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту становить 92 622,73 гривень, з урахування сплачених сум – 0,02 гривень тіла кредиту та 11 893,45 гривень – процентів за користування кредитом. Так заборгованість складається з тіла кредиту: 12 999,98 гривень, а також 73 122,75 гривень (процентів за користування), 6 500,00 гривень (штрафів).

За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25/10/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором №4313995.

Наявним витягом з реєстру боржників підтверджено включення відповідача, як позичальника за кредитним договором, до додатку №1 договору факторингу. На виконання п. 2.1 договору факторингу для підтвердження переходу від клієнта до фактора прав вимоги стороною позивача долучено акт прийому-передачі реєстру боржників (кількістю 6 091 особа) від 25.10.2024. Судом досліджено також платіжну інструкцію №3475 від 01.11.2024 із призначення платежу: «сплата за договір факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024, без ПДВ».

Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Договір факторингу містить всі необхідні істотні умови, які свідчать про чинність даного договору та про належне відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами. Договір факторингу є дійсним та в судовому порядку не оскаржувався.

Отже, факт переходу до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги первісного кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором є доведеним. 

Згідно розрахунку заборгованості за спірним кредитним договором за період з 26.10.2024 по 04.01.2025 проценти нараховуються виходячи з суми боргу – 12 999,98 гривень, процентна ставка 2,5%. За вказаний період позивачем нараховані відсотки у сумі 23 075,00 гривень.

Колегія суддів погоджується із обґрунтованістю вимог позову щодо стягнення суми основної заборгованості у розмірі 12 999,98 грн., оскільки матеріалами справи доведено вказані обставини і відсутні докази існування заборгованості по тілу кредиту у іншому розмірі. 

Що стосується суми нарахованих відсотків, які заявлені до стягнення, то слід зазначити, що їх розмір вирахувано у відповідності до умов укладеного кредитного договору та додаткового договору до нього, в межах строку користування кредитом і з урахуванням внесених відповідачем сум на погашення заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів).

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

Нараховані та пред`явлені до стягнення відсотки у загальній сумі – 96197,75 грн., більше ніж у 7 разів перевищують розмір заборгованості за основною сумою кредиту – 12999,98 грн. 

Колегія суддів вважає, що дана умова договору є непропорційно високою, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику, суперечить нормам ЗУ «Про захист прав споживачів», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, які викладені в постановах №132/1006/19 від 07.10.2020, 910/719/19 від 19.05.2020 та №363/1834/17 від 13.07.2022 та №910/12876/19 від 01.06.2021.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає, що вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» про стягнення з відповідача відсотків у відповідності до умов Договору №4313995 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.01.2024 та Додаткового договору від 04.02.2024 до договору №4313995 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.01.2024 підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 12999,98 грн. Вказана сума буде справедливою та співмірною з огляду на суму основного боргу.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позову.

Відповідно до п.п. б,в п. 4 ч. 1 ст 382 ЦПК України, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з нормами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що вимоги позову підлягають задоволенню частково у загальній сумі 25999,96 грн. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору сплачена за подання позову у розмірі 576,77 грн.

Враховуючи те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору сплачена за подання апеляційної скарги у розмірі 865,16 грн.

З огляду на зазначене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1441,93 грн.

Що стосується витрат на правничу допомогу понесених позивачем в суді першої та апеляційної інстанції, то слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження факту надання професійної правничої допомоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» надало: договір №10/12-2024 про надання правничої допомоги від 10 грудня 2024 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та адвокатом Городніщевою Є.О.; заявка №6328 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 на загальну суму 10000,00 грн.; акт №6328 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024р., від 14 січня 2024р. на суму 10000,00 грн.; ордер на надання правничої допомоги серія АІ№1791577, відповідно до якого адвокат Городніщева Є.О. надає відповідні послуги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЗР№21/3145 Городніщевою Є.О.; рахунок на оплату №6328/01-2025 від 14.01.2024р. на загальну суму 10000,00 грн.; договір №/07/07-2022 про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Крюковою М.В.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН№5127 Крюкової М.В.; ордер на надання правничої допомоги серія АН№1838351, відповідно до якого адвокат Крюкова М.В. надає відповідні послуги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»; звіт про надання правової допомоги згідно договору №/07/07-2022 від 07.07.2022 від 16.012026 на суму 8000,00 грн; платіжна інструкція №8080 від 14.01.2026р. на суму 8000,00 грн. 

Таким чином, позивачем заявлено про надання йому правничої допомоги під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції загальний розмір витрат на яку склав 18000,00 грн. 

Колегія суддів, апеляційного суду, погоджується з тим, що позивачем доведено факт надання товариству послуг правничої допомоги. 

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції, вважає доведеним розмір витрат на правничу допомогу зважуючи на складність справи, її категорію та об`єм наданих послуг, в сумі 18 000,00 грн. 

Враховуючи вимоги, щодо пропорційності стягнення витрат на правничу допомогу сумі стягнення за вимогами позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума витрат на правничу допомогу у розмірі 4285,80 грн.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2025 року у цій справі скасувати. Ухвалити нову постанову наступного змісту.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822) – 25999,96 грн заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 4313995 від 20 січня 2023 року та Додаткового договору від 04 лютого 2023 року, з яких сума кредиту 12999,98 гривень, заборгованість за процентами 12999,98 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1441,93 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 4285,80 грн. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 19 червня 2026 року.

Головуючий С.В. Кухар

Судді: І.В. Кочеткова

О.З. Поляков