Справа № 305/908/26
Номер провадження 2-а/676/76/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року 
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Пилипенко І.О.,
за участю секретаря судового засідання Райтаровського В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

У березні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просила скасувати постанову поліцейського СРПП Рахівського РВП, сержанта Томашука Миколи Миколайовича серії ЕНА № 6883130 від 22.03.2026 року, про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП. Вважає постанову незаконною та зазначає, що вона дійсно 22.03.2026 року керуючи транспортним засобом проходила контроль на території контрольно-пропускного пункту, розташованого по вул. Героїв України у с. Лазещина. Під час руху транспортного засобу до контрольно-пропускного пункту позивачка була пристебнута паском безпеки. Водночас безпосередньо під час проходження перевірки на контрольно-пропускному пункті, коли транспортний засіб вже перебував у зупиненому стані, позивачка була відстібнута, оскільки їй необхідно було підготувати та надати документи для перевірки, які знаходилися на задньому сидінні автомобіля, а також з урахуванням можливого огляду багажу. Таким чином, перебування непристебнутою мало місце виключно під час зупинки транспортного засобу та здійснення контрольних заходів, а не під час його руху. Поліцейським Томашуком М.М. не дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: не повідомлено причину зупинки, не вказано про проведення відеозйомки, не роз`яснено права та обов`язки учасників справи, не заслухано особу яка притягається до адміністративної відповідальності та не надано можливості скористатися правом на захист.
Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського СРПП Рахівського РВП, сержанта Томашука Миколи Миколайовича серії ЕНА № 6883130 від 22.03.2026 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. за ст.121 ч.5 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.03.2026 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2026 року адміністративну справу передано на розгляд до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2026 року справу передано на розгляд судді Бондарю О.О.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.05.2026 року відкрито провадження в справі та призначено до судового розгляду.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2026 року задоволено самовідвід судді Бондаря О.О.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2026 року справу передано судді Пилипенко І.О.
Ухвалою суду від 29.05.2026 року адміністративну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи. 
01.06.2026 року представник відповідача Головного управління національної поліції в Закарпатській області Олексій В.В. надіслав до суду відзив в якому позов не визнав, вважав його безпідставним та необґрунтованим. В обґрунтування заперечень вказав, що поліцейським СРПП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержантом Томашуком М.М. було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕНА №6883130 від 22.03.2026р. та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.
09.06.2026 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява у якій повідомив, що відеозаписи із нагрудних відео реєстраторів, які були 22.03.2026 року у ГУНП в Закарпатській області відсутні, оскільки згідно Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Розділу VІІІ загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів «Строк зберігання відеозаписів становить: з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, 30 діб», та у зв`язку із наявною технічною можливістю строк збереження відеозаписів із нагрудних відео реєстраторів є обмеженим.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити. 
Представник відповідача Головного управління національної поліції в Закарпатській областів судове засідання не з`явився, 01.06.2026 року подав до суду відзив на адміністративний позов в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, доходить висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.
В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Судом встановлено, що 22.03.2026 року поліцейським СРПП Рахівського РВП, сержантом Томашуком Миколою Миколайовичем, складено постанову серії ЕНА № 6883130 від 22.03.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Постанова мотивована тим, що позивач 22.03.2026 року о 10 годині 26 хв., с. л. Лазещина, вул. Героїв України, керуючи транспортним засобом Volvov40 номерний знак НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки та не була пристебнута ременем безпеки, чим порушила п.2.3. «в» ПДР Порушення правил користування ремнями безпеки.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 за №3353-ХІІ учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.1.3 та п.1.9 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Частиною п`ятою статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Відповідно до підпункту «в» пункту 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 62 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Відповідно до п. 6 ст. 62 ЗУ «Про національну поліцію» втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно з ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У постанові серії ЕНА №6883130 від 22.03.2026р. не зазначено доказів якими підтверджується факт порушення ПДР.
Із направленої до суду заяви від Головного управління національної поліції в Закарпатській областіслідує, що відеозаписи із нагрудник відео реєстраторів, з місця вчинення правопорушення 22.03.2026 року у ГУНП в Закарпатській області відсутні, оскільки згідно п. 1 ч. 3 розділу 8 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису МВС України від 18.12.2018 № 1026 строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах становить 30 діб. 
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. В свою чергу, належним доказом правопорушення є зокрема фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.
Зі змісту спірної постанови серії ЕНА №6883130 від 22.03.2026р.вбачається, що 22.03.2026 року о 10 годині 26 хв., с. л. Лазещина, вул. Героїв України, позивачка керуючи транспортним засобом Volvov40 номерний знак НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки та не була пристебнута ременем безпеки чим порушила п.2.3. «в» ПДР Порушення правил користування ремнями безпеки,що тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП.
В судовому засіданні встановлено, що позивачем заперечується вищевказане порушення ПДР.
За таких обставин суд враховує, що відповідачем не надано належних та достовірних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого п.2. 3 «в» ПДР України. 
Так, відповідачем не надано до суду жодного належного та достовірного доказу вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.121 КУпАП, як вбачається із заяви відповідача відеозаписи з місця вчинення правопорушення 22.03.2026 року у ГУНП в Закарпатській області відсутні.
Інших доказів на підтвердження вчинення порушення позивачем ПДР матеріали справи не містять. 
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
При цьому, суд враховує позицію ВС викладену у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, де зазначено, що для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач (Управління патрульної поліції), відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд дійшов висновку щодо не доведення відповідачем факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 22.03.2026 року підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з цим позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 665,60 грн, а тому відповідно до вимог ст. 139 КАС України вказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 245, 246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов  ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальностізадовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №6883130 від 22.03.2026 року, винесену поліцейським СРПП Рахівського РВП сержантом Томашуком Миколою Миколайовичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Головне управління національної поліції в Закарпатській області, адреса Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13, код ЄДРПОУ 40108913.

Суддя І.О. Пилипенко