РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)
Справа № 684/136/26 
Провадження № 2/684/197/2026

12 травня 2026 року 	селище Стара Синява	

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Галиш І.Б.
 
за участі секретаря с/з Гонти Н.І.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

 
в с т а н о в и в :
 
Представник позивача – ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за допомогою електронної системи «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29976,09 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22 лютого 2016 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Згідно з умовами якої АТ «Альфа-Банк» надав відповідачу кредит для особистих потреб з лімітом кредитної лінії у розмірі до 75000,00 грн, з процентною ставкою 24% річних, тип процентної ставки – фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень. Відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції та приєднання до умов договору, погодився із умовами програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. 
Банк виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачеві кошти, однак станом на станом на 23 лютого 2021 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить 29976,09 грн.
22 лютого 2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Форт» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого АТ «Альфа Банк» передав, а ТОВ «ФК «Форт» набув права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.
В подальшому 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК « Еліт Фінанс».
З урахуванням вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача 29976,09 грн заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати, які складаються із судового збору 3328,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9200 гривень.
Ухвалою суду від 19 березня 2026 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте, направив до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо постановленням заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1  в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала.
Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, ухвалою суду від 12 травня 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 22 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Альфа-Банк» та подала Анкету-Заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк». 
Згідно з матеріалами справи дана Акнета-Заява підписана відповідачем власноручно.
Відповідно до п. 2.1.3. вказаної Анкети-Зави, ОСОБА_1 виявила бажання відкрити в банку Рахунок СПЗ та отримати від Банку кредит шляхом відновлюваної кредитної лінії з лімітом в межах 75000 грн на маску рахунку СПЗ (надалі Кредит) на умовах, що вказуються в Договорі та відповідній угоді про використання продуктів банку, що підписується на умовах передбачених договором.
В п. 7 Анкети-Зави, зокрема вказано, що ОСОБА_1 підтвердила, що із змістом Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі Договір), яка оприлюднена на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.alfabank.com.ua, Правилами користування банківською платіжною карткою, порядком участі та обслуговування у системі електронних грошей «Максі», Тарифами ПАТ «Альфа-Банк», які є невід`ємною частиною Договору, ознайомлена та цілком згодна та беззаперечно підтвердила те, що свій примірник Договору разом із усіма додатками, що підписуються в рамках обслуговування продукту банку отримала в день укладення Договору.
Суд звертає увагу на те, що до позовної заяви не додано Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб, Правил користування банківською платіжною карткою, Тарифи ПАТ «Альфа-Банк», які, згідно з п. 7 Анкети-Завки є невід`ємною частиною Договору.
22 лютого 2021 року між Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Форт» укладено Договір факторингу №1, відповідно до умов якого, АТ «Альфа-Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Форт», а ТОВ «ФК «Форт» приймає належні АТ «Альфа-Банк», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі прав вимоги, про що складено Акт приймання – передачі Реєстру боржників від 22 лютого 2021 року до договору факторингу №1 від 22 лютого 2021 року.
Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №1 від 22 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Форт» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1  за кредитним договором №CCNG-600364996 від 22 лютого 2016 року на загальну суму 29976,09 грн.
Відповідно до платіжного доручення № 35 від 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Форт» перерахувало АТ «Альфабанк» 142350010,00 грн. за договором факторингу №1 від 22 лютого 2021 року.
23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу №01-23-02/21, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Форт» передає (відступає) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні ТОВ «ФК «Форт» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі прав вимоги, про що складено Акт приймання – передачі Реєстру боржників від 23 лютого 2021 року до договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року.
Відповідно до платіжного доручення № 129 від 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перерахувало ТОВ «ФК «Форт» 13235000,00 грн. за право вимоги за договором факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року.
Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №CCNG-630364996 від 22 лютого 2016 року на загальну суму 29976,09 грн.
Згідно виписки з рахунка приватного клієнта №937400-2025/0829, рахунковий період з 22 лютого 2016 року по 22 лютого 2021 року ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами, частково вносила кошти на погашення кредиту та здійснювала інші платежі по кредиту.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом станом на 22 лютого 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №CCNG-630364996 від 22 лютого 2016 року становить 29976,09 грн, з яких 24558,67 грн прострочене тіло кредиту, 3528,07 грн відсотки за користування кредитом, 0,00 грн тіло кредиту, 594,45 грн - овердрафт (несанкціонована заборгованість), 1302,90 грн неустойка.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Так, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.12 ЦПК України).
У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Так, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ст.81 ЦПК України)
Позивачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 надано Анкету-Заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк» від 22 лютого2016 року, виписку з рахунка приватного клієнта ОСОБА_1 №937400-2025/0829 АТ «Сенс Банк», рахунковий період з 22 лютого 2016 року по 22 лютого 2021 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором №CCNG-630364996 від 22 лютого 2016 року.
Водночас, анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк» від 22 лютого2016 року, яка підписана ОСОБА_1 , не містить умов щодо процентної ставки, підстав та порядку нарахування процентів, строку кредитування, порядку повернення кредиту, прав та обов`язків клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін та інших істотних умов.
Також, судом встановлено, що Анкета-Заява, що подана та підписана відповідачем 22 лютого 2016 року має назву «про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк», містить анкетні та персональні дані відповідача, має допис в анкеті про те, що відповідач підтверджує акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. 
Разом з тим, позивачем не було додано до позовної заяви вказаної Публічної пропозиції та доказів ознайомлення відповідача ОСОБА_1 із її змістом. 
Слід зазначити, що Анкета-Заява не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору, номер якого вказується в додатках до позовної заяви, та зазначених в позовній заяві умов кредитування.
Відтак, оцінюючи зазначені докази, суд дійшов висновку, що відповідача не було ознайомлено із Публічною пропозицією на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб,Правилами кредитування, Тарифами ПАТ «Альфа-Банк», які суду взагалі не надані, а відтак, твердження позивача про те, що вони є складовими спірного кредитного договору, суд відкидає.
Жодних доказів про погодження процентної ставки у розмір 24% річних, тип процентної ставки – фіксований, обов`язкового мінімального платежу у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень, про що зазначено у позовній заяві, позивачем не подано та матеріали справи не містять. 
Тому твердження позивача у позові про те, що ОСОБА_1 погодилася із умовами програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання, не підтверджені жодними доказами. 
Будь-яких інших доказів на підтвердження правомірності нарахування первісним кредитором процентів, комісії та неустойки позивачем не надано.
За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи та відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, штрафних санкцій, неустойки, комісії відсутні правові підстави для сплати ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» відсотків за користування кредитними коштами та неустойки за анкетою –заявою від 22 лютого 2016 року. 
У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.
Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 3 липня 2019 року в справі №342/180/17, яка згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
На підтвердження наявності у відповідача заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків за кредитним договором, позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором № №CCNG-630364996.
Так, згідно з вказаним вище розрахунком заборгованості, загальна заборгованість відповідача становить 29976,09 грн, з яких 24558,67 грн прострочене тіло кредиту, 3528,07 грн відсотки за користування кредитом, 0,00 грн тіло кредиту, 594,45 грн - овердрафт (несанкціонована заборгованість), 1302,90 грн неустойка.
Разом із тим, із виписки з рахунка приватного клієнта ОСОБА_1 №937400-2025/0829 АТ «Сенс Банк» та розрахунку заборгованості встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 використано13360,25 грн кредитних коштів, в той час як повернуто більше 18000 грн, тому підстав для стягнення на користь Банку коштів (тіла кредиту)за встановлених вище обставин не вбачається.
Крім цього, відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість за поточним тілом кредиту складає 0,00 грн., а тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримує на руки.
З огляду на зазначене, оскільки анкета-заява, яка підписана відповідачем ОСОБА_1 , не містить посилання на конкретні умови кредитування, нарахування відсотків та порядок повернення кредиту, тому суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за відсотками.
Також, слід зауважити наявну невідповідність між зазначеними номерами договорів в розрахунку заборгованості, де вказано №CCNG-630364996, та виписці по рахунку, де зазначено №937400-2025/0829, а також те, що виписка по рахунку здійснена за кредитною карткою World Debit Mastercard інформація про яку не міститься в Анкеті-Заяві.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором від 22 лютого 2016 року, тому у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити.
Розподіл судових витрат.
Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 3328,00 грн.
Крім того, у порядку розподілу судових витрат позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9200,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу приписів ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи вищевикладене, оскільки у позові відмовлено, суд покладає понесенні позивачем судові витрати на нього.
Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76-81,141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 551, 610,612,616, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд,
у х в а л и в:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», місцезнаходження: пл. Солом`янська, 2, м. Київ, 03035, ЄДРПОУ 40340222.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повне заочне судове рішення складено 12 травня 2026 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.